logicky buňkami vysokými o velikém jádru, tato nízkými. Mezi 

 buňkami secernujícími zůstává úzké lumen. Toto vzrůstá, když 

 objem buněk při sekreci se zmenšuje. Sekret je čirý (spoře prů- 

 hlednými krupičkami prostoupený) a proto lumen zřetelně se 

 odlišuje od tmavšího pletiva buněčného. V podstatných částech 

 neliší se histologická struktura slinné žlázy v larvách Syrphid 

 od téže u larev ostatního hmyzu dvojkřídlého. 



Z hltanu vystupuje jícen (oe- 

 sophagus, obr. 7. oe.) v podobě 

 rourky a vniká vchlípením hlu- 

 boko do vakovitého proventriculu 

 (obr. 7. prv.). 



Dále následuje žlaznatý ža- 

 ludek (ventriculus) více méně va- 

 kovitý dle toho, je-li larva nasy- 

 cená neb hladovící. Hned na po- 

 čátku do něho ústí 4 jaterní vá- 

 čky v podobě dlouhých, vlnitých 

 rourek (obr. 7. j.). Histologickou 

 strukturou podobají se značně 

 slinným žlázám a mohou se s kon- 

 ci jejich snadno zaměniti. Vaky 

 jaterní (obr, 11. a 12.) mívají 

 však při stejném zvětšení na prů- 

 řezu mnohem nižší buňky a za- 

 chovávají od počátku až do konce 

 stejnou strukturu buněčnou, kdež- 

 to pletivo slinných žiaz jest jiné 

 v části secernující, jiné ve slino- 

 vodech a jiné ve společném vývodu (obr. 10. s. v.). 



Od ústí jaterních váčků vine se zažívací roura přímo, pak 

 svine se v kličku neb několik kliček dle toho, přijímá-li larva 

 potravu živočišnou neb bylinnou. Počátek intestinu značen je 

 ústím malpighických žláz (ledviny hmyzí, obr. 7. mp.). Na po- 

 vrchu podobají se značně slinným žlázám, jsou však vždy mno- 

 hem tenčí a po celé délce skoro stejně tlusté (obr. 13. a 14.). 

 Světlost (lumen) jejich vyplňuje sekret, plný prejemných zrné- 



95 



