IX 



močí přání, aby tenito sezinaim byl od českýdh sběratelů (pokud iido- 

 žno djapln&n. Pak navštíveny s p. Drem. MeHioharem a ijehio diotí a 

 s x>. Drem. Stefanem s radiiiiou nádheimé jeslkymě moravského krasu 

 a dno Maooichy. Pak mluví o biologii -nekteirýdh koleopter, žijících 

 v houbách, o rodu B o li t o b i u s, S t e n u s a j. Zajímaví jsoiu brou- 

 ci, žijící v polosuchých kůžítíh : B o r b o r oi p o a a K r a a t z i Fuiss., 

 která byía v Cechách sbírána poprvé pp. Mulačem, Drem Lokayem, 

 Krásou a Zemanem mialezena po^ dloiuhém pátrání v Liibřickém údolí 

 u Davle. Pohyb upomíná úplně na Falagrii, žije od konce květma as 

 do půli srpmia na kožich a zdechlinách, též v exikrementech. Za po- 

 dobmých okolností se vyskytuje i Atheta testaceipes, 

 A t h e t a (Alaotoia) s c a p u 1 a r i iS, O m la 1 i u m s e p t e n t r i o- 

 nis a exiguum a m'n. j. Pak demoostruje oové specie brouků: 

 T e n e b T o b i u s (n. subg.) B e r in h a u e r i, M e dion 1 a t i c e p s, 

 B y t h i n u s c o m i t a v. s i m p 1 i c i p e s, f lo s s i c o r n i s a 

 Rambousek i M a ť c h a, též nový rod drapčíků B e r n h a u e- 

 r i a paradox a. 



P. inspektor Vimmer přeídkládá nové české mouchy Merodon 

 spiniipes a Thereva praeoox a zmiňuje se o nezinámé dosud metamor- 

 f ose mouchy D i d e a a 1 n e t i. 



Ve schůzi dne 24. října přítommo 14 členů. Přednáší p. Oldřich 

 Šustera: »0 některých problémech sy s t e m atiky«. 

 Na základě zkušeností, kterých nabyl při studiu vos hrabavých pro- 

 mlouval o prinicipeoh, jimiž se systematik 'dnes řídí a o methodách, 

 jichž používá. V moderní soustavě řídíme se zásadou vývojovou a 

 hledíme proto tříditi organismy inia rddy přirozené (soustava přiro- 

 zená) proti dřívějším často umělým. Po probrání otázky existuje-li 

 druh, rod atd. v přírodě a po probrání definic těchto pojmů obírá se 

 methodou srovnávací v systematice, která zároveň hodnotí znaky 

 dle jich významu fyletickéiho. Cesty k tomu ukazují zákony vývo- 

 jové. Probírá pravidla Osborneova, z nichž zvláště evoluce defini- 

 tivní a anialogní jsou důležitý. Prvé ukazuje vývojovou tendenci, 

 druhé často konvergence. Pak srovnává vývojový význam znaků 

 navzájem a stanoví pravidla pro jich fylogenetidké hodnocení. Tak 

 na př. význam ztrácení žilek ve křídlech, redukování počtu seg- 

 menitů, různost poihlaví a poid. Konečně na základě takto získaných 

 fakt odvozuje jich význam pro theorie biologické. 



Pan Komárek praví, že seleikce se nesmí spojova/ti s s ortho'- 



