X 



geniesí. Selekce není dokázánia, nepřetrívávají inejzipůsoibiJejší. Mísity 

 vy týiká i ajnťhroipoimiorfismus. Pan Š u s t e r a uipozoirňuje, že ne- 

 spoijoival selekci s oirťbogenesí a vysvětlil zřetelně, iproč žilky síplý- 

 vají. ViťaJismem rozumí té smaže, která žene neb nutí druhy ku « 

 sípecifické ziměmě v jiné druhy. 



P. Komárek připomíná, že i systematik má zaujati své sta- 

 novisko a mechanicky mysliti. 



P. (p ř e d s e d a upoizorňuje, že mezá oiběma pány jest asi nedo- 

 rozumění. P. Š u s t e r a poizoroval svoji skupinu a z pozorování 

 konal své úsudky a přizpůsotoil je oibeoným vyšším názoTŮm. Počet 

 žilek u téhož rodu je závislý nia čitvercovém obsahu plošném. — P. 

 Š u s t e r a \idí ve vývojové tendenci organismu mnoho činitelů, 

 jež souborně nazval vitahsmem. 



P. inspektor Vimmer předložil navoň tiplici pro Cechy A m a- 

 1 o p i s o p a c a, již sbíral p. kol. Komárek v Ohuohli. 



Ve schůzi dne 14, listopadu přítomno 14 členů. Přednáší pan 

 předseda 'prof. Klapálek: »Rozptýlené kapitoly z ento- 

 molog i e«. 



I. Ze s y s t e m a t i ky : Vrací se znovu k pojmu a obsahu slova 

 druh a rod. Klade především váhu na fysioJogiokou definici, která 

 vyplývá z vývojového obsahu pojmu druh. Po^ukazuje znova na vý- 

 znam znaků pohlavních. Do jednoho rodu kltade veškeré druhy, 

 které v pohlavních znacích stále se shodují, že plán je stále týž a 

 jen poidroibnosti se rozcházejí. — Příklady. 



II. Z nomenklatury. Vykládá především, která jména dru- 

 hová třelba pokládati za platná. Princip prioirity u druhu a rodu kla- 

 de důraz na to, aby v rodu byl také skutečný vjž^měr a nikoliv pouhý 

 odkaz nia genotyp. 



III. Praktické pokyny pro práci systematickou. 

 Náleižitý seznam druhů poispolu s literaturou. Doporučuje lístkové 

 seznamy druhové a synonymické. Náležité oiznačení u těch kusů 

 ve sbírkách, které byly předmětem popisu. 



P. Šustera oceňuje praiktické pokyny p. přednášejícího o 

 methodáoh, které málokdo uveřejňuje. O znaku druhovém v geni- 

 táliích piraví, že je platný spíše pro skupiny fyletioky starší. Pro 

 mladší skupiny nutno přibírati i znaky vedlejší, tu jsou genitálie 

 vniiterné. Pak se zmiňuje o oibtížích zaváněných nedodržováním pra- 



