(ö] HENRIK HESSELMAN. 
förändrad rest af den ursprungliga vegetationen på detta berg. Vidare 
äro löfängarne allmänna utmed kusterna. Den östra skärgården ända 
från Blekinge upp till till norra Uppland är rik på allehanda löfträd. 
Många holmar och skär klädas där af de täckaste löfängar. Omväxlin- 
gen i vegetationen är stor, rikedomen på gräs och örter i skuggan eller 
halfskuggan från de omväxlande trädbestånden är ofta förvånande. Asken 
är i skärgården ytterst allmän, sålunda hör den till karaktärsträden i 
Statens skogsförs.-anst. saml. Fot. af FÖRE. 
Bild 3. Löfängen vid Stocklycke å Omberg. Bok och björk synas å bilden. Hassel bildar 
undervegetation. I förgrunden fins en fuktig äng med brakved (Rhamnus frangula). 
29 sept. 1903. 
Roslagens löfängar. Klimatet utmed kusten torde i flera hänseenden 
vara gynnsamt för dessa träds utveckling. Vårfroster äro där sällsyntare 
än inuti landet, och det spelar en viktig roll, emedan det då nyut- 
slagna löfvet lätt tar skada af kalla, kyliga nätter. Å andra sidan gynna 
de relativt höga hösttemperaturerna likaledes skottens slutliga mognad och 
fulla utveckling. Äfven i andra länder finns en dylik stark kustfördelning af 
de ädla löfträden, sålunda anföra Hauch och Oppermann från Danmark, 
att just utmed kusterna och på småöarna träffas hufvudsakligen en hel del 
ädla löfträd såsom ask, alm, lönn och lind, medan de inuti landet i vildt 
