SVENSKA LÖFÄNGAR. IE 
lägre björkskogen täckt af gräs och örter samt inströdda sälg-, hägg- 
och vinbärsbuskar. 
Utmed de större floderna (jämför bild 9) växer ofta granen tillsam- 
mans med björken, som då nästan alltid representeras af glasbjörk. 
Det bildas på sådana platser en för granskogen rätt egendomlig och 
Statens skogsförs.-anst. saml. Fot. af FÖRF, 
Bild. 7. Björklund i Abiskodalen vid Torneträsk. Glasbjörk med rik underväxt af hägg, 
röda vinbär samt talrika gräs och örter. 20 aug. 1904. 
främmande markbetäckning. Risen träda tillbaka i betydelse, medan 
däremot örter och gräs bli allmänna. I dessa granskogar finnas stund- 
om en ofantligt rik örtflora, bestående af många olika arter, ofta i en 
frodig och frisk utveckling. Många af traktens mera sydländska arter, 
såsom skogsnäfva (Geranium silvaticum), stenhallon (Rubus saxatilis), 
liljekonvalje, m. fl. träffas på dylika platser tillsammans med flyktingar 
från fjällen, hvilkas frön af floden transporterats nedåt landet. Det är 
nämligen icke sällsynt, att man på sådana platser träffar den lilla täcka 
