14 HENRIK HESSELMAN, 
melse mellan alla dessa varianter. En gemensam viktig faktor för deras 
uppträdande är en näringsrik mark med god tillgång till fuktighet. 
Lokaler där grundvattnet står högt och hvarest det därtill är friskt och rör- 
ligt, så att det ej uppstår någon brist på syre i marken, erbjuda i all- 
männhet gynnsamma lefnadsvilkor för dessa växtformationer. Endast 
inom vissa, för deras uppträdande särskildt gynnsamma områden såsom 
Öland och Gotland, förmå de i någon högre grad bestämmande in- 
verka på landskapets karaktär och fysionomi. Eljest äro de inskränkta 
till smärre områden, där särskildt goda vegetationsbetingelser möjliggöra 
deras existens. Såsom förut nämnts ha de dock sannolikt fordom haft 
en vida större utbredning, i det mycket af det land, som nu intages af 
åkrar och ängar, fordom täcktes af mäktiga ekskogar eller starkt växlande, 
blomsterrika löfängar. 
LO 
Under en följd af år har författaren af dessa rader, för att när- 
mare lära känna vissa drag i löfängarnes växtlif, företagit en serie under- 
sökningar. Dessa förlades hufvudsakligen till en liten ö i Norrtelje skär- 
gård, Skabbholmen, som till största delen intages af en ytterst frodig, 
rik och täck löfskogsvegetation. Undersökningarne gingo ut på att när- 
mare lära känna, dels växternas lifsvillkor såsom markens beskaffenhet, 
ljustillgången och fuktigheten i luften under löfängens olika förhållanden, 
dels också några af de viktigare lifsföreteelserna hos de ifrågavarande 
växterna. Några drag af denna undersökning, som närmare kunna in 
tressera skogsmannen, må här blifva föremål för en kortfattad redogörelse. 
Luftens fuktighet spelar såsom bekant för växtlifvet en viktig roll, 
närmast därigenom, att den inverkar på växternas vattenafdunstning eller 
transpiration. Är luften mycket torr, kan det uppstå fara för växterna 
så tillvida, att de afdunsta mer vatten än de genom sina rötter förmå 
ersätta från marken. Växter, som höra hemma i ett torrt klimat eller 
trifvas på torra lokaler, äro utrustade med särskilda byggnadsanordningar 
såsom en tät hårbeklädnad, en tjock, förkorkad epidermis, små, tätt 
sammantryckta blad, hvarigenom faran för en för stark transpiration 
minskas. De arter återigen, som förekomma i fuktig luft, äga tunna, 
mjuka, starkt utbredda blad, som innesluta talrika, vida luftgångar. I 
löfängarne förekomma nu arter, som ehuru mindre starkt utprägladt, 
förete dessa båda byggnadstyper. 
En tämligen omfattande undersökning igångsattes för att se i hvad 
mån luftens fuktighet varierade på de solöppna, af gräs och örter täckta 
fälten och inuti de tätt slutna, starkt beskuggande bestånden. Under- 
sökningen utfördes i ett luftskikt omkring en fot öfver marken, sålunda 
där örter och gräs utveckla sina blad och strån. Af de talrika observa- 
