SVENSKA LÖFÄNGAR. vå 
middagstid, då solen står högst öfver horisonten, är ljusstyrkan inuti be- 
ståndet minst i förhållande till belysningen på fria fältet. Vid en jäm- 
förelse mellan olika bestånd är därför denna tidpunkt på dagen den för 
dylika observationer mest lämpliga. Ljusstyrkan inuti en trädkrona eller 
inuti ett bestånd angifves genom ett bråk, där täljaren är 1, motsva- 
rande belysningen på fritt fält och där nämnaren är ett tal angifvande, 
huru många gånger svagare ljuset är inuti beståndet. Betecknas så- 
lunda ljusstyrkan med = så betyder detta att det åtgår 25 gånger längre 
tid inuti beståndet än på fria fältet för att klorsilfverpapperet skall er- 
hålla en viss bestämd färgton, d. v. s. att ljuset är 25 gånger svagare. 
Dessa upplysningar torde vara tillräckliga att ge den intresserade skogs- 
mannen en tillfredsställande föreställning om metodens art och beskaffenhet. 
På detta sätt mättes ljuset inuti trädkronorna hos en hel del af de 
träd och buskar, som sammansätta våra löfängar. Härvid valdes den 
punkt i trädkronorna, där de bladbärande grenarne börja torka och där 
det således försiggår en bortrensning af gamla döende grenar. Några 
resultat af dessa undersökningar må här anföras. 
ING] Se Fv RSA RT Fn Se (BETIS SAT kare == 
NOD at SEE ge SÄS THÖTNS ge ESAs SS 
Masurbjöfk=..ssss = == FÖR SANERAS ARE - == 
FOG TUSER SMER IRL Aer: Tj == FTaSSeb oe boat RA 
VÄNS  o0000800050000veckogbar ä ISO ANNAS TR SÅ 
I I 
EON SS Ses Nasra aa Bab AA SS 
Ljusstyrkan inuti den fullt löfvade kronan utgör i viss mån ett mått 
på trädets större eller mindre anspråk på ljus. Ju lägre denna är, dess 
mer skuggfördragande är trädet. Dock får man ej uteslutande döma 
häraf, ty hvad särskildt eken beträffar står den högre i skalan i afseende 
på ljusbehofvet, än hvad ofvan meddelade förteckning visar. Detta 
förhållande sammanhänger därmed, att rensningen i kronan regleras ej 
enbart af ljuset, utan såsom längre ned visas också af andra faktorer. 
Ofvan angifna värden på ljusets styrka inuti de fullt löfvade trädkro- 
norna i jämförelse med det yttre fria ljuset må icke anses äga någon absolut 
giltighet. Ljusbehofvet växlar inom vissa gränser hos hvarje trädart 
beroende på de yttre förhållandena. I allmänhet gäller härvidlag, att 
på god, näringsrik jordmån och under gynnsamma klimatiska betingel- 
ser ljusbehofvet är mindre än på mager mark och under ett mindre 
godt klimat. Trädets ljusbehof stiger sålunda från de mera gynnsamma 
ståndorterna på lägre nivå till allt högre värden på ju större höjd öfver 
hafvet, trädet befinner sig. Häri ligger en af orsakerna till att skogen 
Skogsvårdsföreningens Tidskrift 1905. 2 
