SVENSKA LÖFÄNGAR. 23 
lönn och ek skulle utan tvifvel likaväl som ask och alm med stor för 
del kunna hämtas från våra egna löfängar, om de sköttes mera med 
hänsyn till trädens än till betets utveckling. 
En naturlig bruksform för dylika små, af många olika träd och 
buskar bildade skogar, torde vara medelskogen, där högskogen föryngras 
genom frösådd och lågskogen genom stubb- eller rotskott. 
Asken lär enligt Hauch och Oppermann särskildt lämpa sig att an- 
vändas såsom öfverbestånd uti medelskogen. Tillsammans med detta 
ljusälskande trädslag kunna en hel del andra samtidigt uppdragas såsom ek, 
lönn, al och alm. Under ett dylikt bestånd kan man ha en lågskog af 
hassel, hagtorn, pil m. fl. träd och buskarter. I Danmark finnes enligt 
samma danska författare vid Hardenberg en rationellt drifven medelskog, 
innehållande ask, tysk lönn, al, ek, alm, bok, annbok, nafverlönn, pil 
och rönn. I lågskogen ingå flere buskarter såsom hassel, hagtorn m. fl. 
Högskogen har en omloppstid af 8o0—100 år, lågskogen en 10-årig. Ut- 
bytet är godt, men skötseln kräfver mycken omsorg och arbete. 
Det skulle sannolikt äfven i vårt land löna sig att behandla löfängen 
med dess omväxlande trädbestånd såsom medelskog, särskildt i kust- 
trakterna med sitt för träden gynnsamma klimat. Mången holme och 
ö med rik löfskogsvegetation, som nu lämnar ägaren vinst endast så- 
som beteshage, skulle säkerligen lämna större vinst om den underkasta- 
des en rationell skoglig behandling. Ett schablonmässigt tillvägagående 
är dock härvidlag farligare än något annat. Skötseln måste grunda sig 
på ett noggrant aktgifvande på de olika trädslagens fordringar på ljus 
och näringsrikedom i marken. En blandning af olika trädslag torde 
vara fördelaktig och många gånger rent af nödvändig med hänsyn till 
löfängsmarkens ofta starkt växlande beskaffenhet och de ädla löfträdens 
vida mer än barrträdens utpräglade lefnadsfordringar. För de fuktigare 
delarne ägna sig bäst al och ask, för de friskare alm, ek och lind, på 
de mer näringsfattiga och grunda partierna kan man använda björk. 
Endast träd med ungefär motsvarande ljusbehof böra uppdragas tillsam- 
mans. Starkt skuggfördragande träd, såsom boken, böra ej förekomma 
i bestånd af ljusälskande trädarter, ty i sådana erhålla de alltför vida 
kronor, som ta för mycket plats och utrymme i anspråk. 
Vår löfskog af ädla löfträd skulle skogligt skött räddas undan sitt 
nuvarande, sorgliga öde, nämligen att förträngas af granen och förfulas 
och förfuskas genom löftäkt. Bevarandet och skyddandet af löfängarne 
måste ligga hvarje naturvän om hjärtat, ty det finns inga andra växt- 
formationer, hvilka i samma grad såsom de förmå skänka omväxling och 
behag åt vårt af barrskogarnes mer enformiga växtskara eröfrade land. 
