32 NOTISER. 
ostridig ansåg emellertid talaren lämpligheten af att först efter afdikningen och då 
endast i den mån ungskog uppkomme afverka å myrmarken förefintlig mer eller 
mindre oväxtlig skog. Genom dess kvarlämnande underlättades torrläggningen, 
hvarjämte man först efter några år kunde afgöra, hvilka träd som på grund af ök- 
ning i tillväxt borde kvarlämnas, Rörande å sankmarken förefintlig småskog kunde 
som regel sägas, att denna efter afdikning utbildade sig på normalt sätt, förutsatt 
blott, att den vid torrläggningen icke vore alltför gammal, ej öfver 50 å 60 år. 
Å större, skoglösa myrar samt å mindre, där fröbar skog saknades i grannskapet, 
blefve kultur i regel nödvändig. Det gällde då att använda en kulturmetod, som i 
möjligaste mån skyddade för uppfrysning. Vid plantering har det visat sig för- 
månligt att anlägga plantskolorna på myren; plantorna blefve därigenom härdigare. 
Innan man företoge kultur å sådana partier af myren, som ej visa benägenhet 
att gräsbinda sig, vore rådligt först undersöka, att mossjorden ej i afsevärd grad 
innehölle för vegetation binderliga ämnen såsom svafvelsyra o. d. — Till sist fram- 
ställde jägm. Velander det förslag, att för afhjälpande på ett fullt nöjaktigt sätt af 
den rådande bristen på erfarenhet uti hithörande frågor inom nordligaste Sverige, 
där dock årligen stora summor nedlades på afdikningsföretag, mötet måtte upp- 
draga åt 2 å 3 af de närvarande att å mötets vägnar göra framställning hos Forst- 
liga försöksanstalten om dess medverkan för anordnandet af experimentella under- 
sökningar i berörda syfte. Mötet fann emellertid lämpligt att med framställning 
därom låta tills vidare bero, hufvudsakligen på den grund, att redan under den 
gångna sommaren af anstalten företagits vissa undersökningar inom Norrbotten, 
som troddes beröra dikningsfrågan. Velander vidhöll emellertid på det bestämdaste 
sitt gjorda yrkande. 
10:de frågan inleddes af jägm. Halldin, som framhöll huru påkostande det ofta 
vore för skogsvännen att företaga stämpling enligt föreläggande vid laga skifte, då 
sådant virkesuttag ofta icke läte sig utföras i enlighet med grunderna för en god 
skogshushållning. Skiftesstadgan föreskrefve, att likvid företrädesvis skall utgå i 
penningar och endast, om detta medför olägenhet, in natura. 
I praktiken vore skogslikvid in natura regel. Nu inträffar emellertid, att det 
är en och samma ägare till flere hemman inom samma by och att skogslikvid be- 
stämts att utgå mellan dessa hemman. Likvid in natura kunde vid ett sådant sak- 
förhållande utan svårighet undvikas. Man borde söka erhålla prejudikat i frågan 
genom att som allmänt ombud framhålla, att sådan likvid icke finge ske in natura 
och, om därvid ej fästes afseende, anföra besvär. — Under diskussionen påpekades 
emellertid af jägm. Nordlund, att eganderätten till visst hemman lätteligen kunde 
för någon tid öfverlåtas på annan person, hvarigenom ett förhindrande af ifråga- 
varande missbruk hart när omöjliggjordes. 
Härmed var diskussionen för dagen afslutad. Sedan gemensam middag, hvar- 
till inbjudits mötesdeltagarnes i staden varande fruar m., fl. damer, afätits, följde 
samkväm under den gladaste stämning. 
Förhandlingarne följande dag inleddes med ett föredrag af e. jägm. U. Lindhé 
om bestämmandet af omloppstiden. Denna inginge nu som en lika bety- 
dande faktor i afverkningsberäkningen som kubikmassan, och borde man därför 
genom undersökningar på marken för hvarje särskild skog söka utröna den rätta 
omloppstiden. Inledaren relaterade därpå en af honom använd metod för dylika 
undersökningar. Då omloppstiden bestämdes af tillväxtstyrkan och förhållandet 
mellan olika dimensioners värden, sönderfölle undersökningen i två delar: tillväxt- 
undersökning vid brösthöjd samt aptering. Tillväxtundersökningen (genom borr- 
