FÖRSLAGET TILL SKYDDSSKOGAR INOM JÄMTLANDS LÄN. 59 
mitténs förslag vunnet till fredande af de för hänsynslösa afverkningar 
nu utsatta fjällskogarne, därest icke en dimensionslag för länet komme 
till stånd, alldenstund dessa tjällområden äro så vidsträckta, att de under- 
sökningar, som skola fullgöras innan förordnanden enligt $ 1 (ofvan cite- 
rad) och 2 kunna meddelas, ej hinna verkställas på många år å alla de 
ställen, där sådant behöfdes, hvadan skogen innan dess kunde befaras 
blifva sköflad».' Jfr fig. 1—3. Under förutsättning af sådan skärpning 
genom en interimistiskt verkande dimensionslag tillstyrkte länsstyrelsen 
obetingadt skyddsskogslagen. 
Af nu citerade yttrande framgår, huru klar insikten om nödvändig- 
heten af ett snabbt ingripande till skydd för fjällskogarne blifvit äfven 
hos rent administrativa myndigheter, hvilka naturligen mera ha sin blick 
fästade på själfva faran af landets förödande än på de medel den mo- 
derna skogsvetenskapen äger till skogens vård och bibehållande. Att 
det föreslagna sättet med en dimensionslag ej var rätta medlet att vinna 
målet, hade emellertid redan ådagalagts af öfverjägmästaren Groth.” 
Allmänna grunder för bestämmande af skyddsskogarnes 
omfattning. 
Då vi begynte det arbete, hvars resultat här i korthet skall fram- 
läggas, var en af de första frågor vi gjorde hvarandra: hvad menas 
med lagens ord om »skogar, hvilkas bestånd erfordras till skydd mot 
fjällgränsens nedgående», och hvad är i detta sammanhang »fjällgrän- 
sen»? Sedan vi tillsamman besiktigat en del af länet och ute i skogen 
oupphörligen diskuterat dessa frågor, blef det oss allt klarare, att ofvan- 
nämnda skogar ovillkorligen måste anses utgöra de delar af den öfre 
barrskogsregionen, där skogen, en gång förödd, antingen aldrig återkom- 
mer, eller ock först efter mycket långa tider och då knappast af en 
beskaffenhet motsvarande den afverkades. Just härför behöfver fjäll- 
trakternas skogsbestånd ovillkorligen det sakkunniga ögats hjälp och den 
skickligt förda yxans vårdande ans. Längre ned i det stora skogslan- 
det kan vid afverkning visserligen förstöras en skogsgeneration eller t. 
o. m. den nästas uppkomst fördröjas, men skogen kommer dock oemot- 
ståndligt åter; tager man däremot i fjällbandet allt användbart virke, så 
som t. ex. bild 1 visar, uppstår aldrig någonsin åter någon skog. Detta 
har sin djupast liggande orsak i de klimatiska förhållandena och den 
" Kursiv. af förf. 
” Jfr. ofvan citerade utlåtande sid. 134. 
