FÖRSLAGET TILL SKYDDSSKOGAR INOM JÄMTLANDS LÄN. 61 
fjälltrakter äro gjorda, visa ock hurusom skogen åter fått slå till reträtt. 
Men det är naturligen ej blott inom de delar af fjällens sluttningar, hvar- 
ifran den helt försvunnit, som klimatförsämringens inflytande gjort sig 
gällande, utan ock i ett bredt bälte där nedanför. Det är detta bälte, 
som bör intagas såsom skyddsskogar, det är där en rationell skogsvård 
måste stödja skogen, om den skall kunna hålla ut i den annars ojämna 
striden mot klimatets vidrigheter. 
Sådan har vår utgångspunkt varit, och därför ha vi ock vetat oss 
vara i öfverensstämmelse med dem som stiftat lagen. Som skydds- 
skog ha vi således betraktat områdena mellan kalfjället och 
de områden nedanför detta, där granen eller tallen nå normal 
utveckling. 
För att utröna, hvar denna gräns ungefärligen går fram, ha vi un- 
dersökt skogen, studerat dess tillväxthastighet i höjd och tjocklek, dess 
ljusbehof sådant detta framträder i dess täthet och grenbildning, dess 
föryngringsförhållanden m. m. Vi ha ock ansett, att den skog, som 
skall skyddas mot förintelse, icke blott äro de usla marbuskar eller för- 
krympta jättar, som stå kvar längst uppe i fjällbandet och som icke äga 
något större värde, utan äfven den för trävaruindustrien användbara 
skog, som växer på högplatåerna i tjällens inre, utmed dess dalsidor 
eller på dess sluttningar, men som hänsynslöst och kritiklöst afverkad, 
aldrig åter växer upp i lika god kvalitet. 
Men det är ej blott till de skilda beståndens växlande beskaffenhet 
som hänsyn måste tagas vid afsättandet af skyddsskogsområdena, utan 
ock till de allmänna geografiska förhållandena i trakten. Där vidsträckta 
kalfjällsområden omgifva högt liggande skogsområden med en kanske 
karg mark, är uppenbarligen faran för skogens förstörande i hög grad 
för handen, äfven om vackra bestånd för närvarande kunna finnas öfver 
stora sträckor af dessa inre högslätter. Å andra sidan får man ej af 
fjällens närhet låta sig förleda "att som skyddsskogar intaga sådana 
trakter, där helt andra orsaker än klimatets stränghet och fjällvindens 
härjande makt gör skogen klenvuxen och sjuk. 
Ofvan i korthet anförda skäl göra att lagens ord om »skogar till 
skydd mot fjällgränsens nedgående» synts oss böra fattas så, att de afse 
ej endast själfva kalfjällets fortgående utbredning nedåt, 
utan äfven skydd mot den från skogsekonomisk synpunkt 
fullgoda skogens försvinnande genom olämplig afverkning 
att med ledning af dessa en gång noga kunna bestämma omfattningen af trädgränsens ned- 
gående, blefve han synnerligen tacksam om alla som äga kännedom om fynd af 
trädlämningar ofvan skogsgränsen ville meddela uppgift därom till Statens 
skogsförsöksanstalt, Norra Smedjegatan 30, Stockholm. 
