62 GUNNAR ANDERSSON. 
från områden i fjälltrakterna, där den nu finnes och den- 
sammas ersättande med värdelös, oväxtlig fjällskog. 
En hithörande principfråga, som flitigt af oss diskuterats, har varit, 
om lagen kunde anses åsyfta att skydda tallen på granskogens bekost- 
nad inom sådana delar af fjälltrakterna, där tallskogen blir god, men 
granskogen från ekonomiskt-teknisk synpunkt så godt som värdelös. Man 
jämföre bilderna 4 och 5, hvilka härstamma från fullständigt likartad 
Fig. 3. Sommarafverkning inom det föreslagna skyddsskogsområdet på Berge fyllnadsjord 
mellan Lillåvallen och Kärråvallen, Åre s:n, den 14 juli 1904. — Förf. fot. 
mark och från helt närbelägna bestånd, samt äro fullt typiska för stora 
områden af norra Jämtland kring Landösjön, Hotagen och Ströms vat- 
tendal. Genom nu allmänt rådande afverkningsmetod uttages all föryng- 
ringsduglig tall. Endast oduglig gran blir kvar, och denna undertrycker 
hvarje till äfventyrs uppträdande tall. Det lär ej kunna förnekas, att 
härigenom den ekonomiskt användbara skogens gräns mångenstädes 
nedgår, men då ej andra skäl förelegat, ha vi icke ansett oss böra 
föreslå skogsmarker af nu antydda art till skyddsskog. Emellertid skall 
skyddsskogarnas upprättande medföra den inverkan, att tallen inom stora 
områden får stöd mot granen, naturligen under förutsättning att skogen 
kommer att skötas rätt. 
