FÖRSLAGET TILL SKYDDSSKOGAR INOM JÄMTLANDS LÄN, Ty 
sedan detsamma kalafverkats till pappersved, utsättas för fjällvindens 
angrepp säväl nedifrån som uppifrån, att granskogarna här gifvetvis 
skulle blifva väsentligen motståndskraftigare mot klimatet, om de under- 
kastades rationell vård, samt att man då ägde visshet därom, att äfven 
själfva krönen af höjderna förblefve skogbeklädda. 
Om fjällskogarnas beskaffenhet och vård. 
I det föregående har i allt väsentligt kunnat följas det officiella ut- 
låtande, som öfverjägmästaren Groth och jag utarbetat. Här kunde jag 
ock slutat. Men då jag nu en gång offentligen tagit till orda i en så 
viktig skogsfråga som denna, må några ord tilläggas om den uppfatt- 
ning jag vunnit angående dessa skogars vård, och detta kan knappast 
ske utan att i någon mån beröra deras biologi. 
För hvad som nedan säges är jag sålunda ensam ansvarig, medan 
jag i det föregående varit den, som i tidskriften fört samtlige i under- 
sökningen deltagandes talan samt refererat de gemensamt vunna och i 
ett officiellt utlåtande nedlagda resultaten. 
Mången, som har olika åsikter med dem som här framställas, skall 
säkerligen, med den hos det praktiska lifvets män ofta förefintliga själf- 
säkerheten, anse, att den, som icke under ett långt lif sysselsatt sig med 
skötseln af fjällskogar, knappast kan yttra sig om desammas lämpligaste 
vård, och att vetenskapen härvid kan lämna mycken ringa ledning. Mot 
en sådan invändning må först och främst kraftigt betonas, att det icke 
finnes och aldrig funnits någon, som mig veterligen sysselsatt sig med 
vård af fjällskogar inom Jämtlands län. Under de vidsträckta resor, 
jag inom länets fjälltrakter företagit, kan jag knappast erinra mig ha 
sett någon skog i enskild ägo, där det varit tal om något annat än af- 
verkning på det för ögonblicket fördelaktigaste sättet. Här och hvar 
märker man visserligen, att ett godt öga, som haft tanke på framtiden, 
ledt afverkningen, men något uppoffrande af det närvarande utbytet till 
båtnad för ett framtida torde vara svårt, om ens möliligt, att påvisa. 
Äfven på kronoparker och renbetesfjäll är skogsvården en så ny före- 
teelse i fjälltrakterna, att resultaten af de ofta famlande åtgärderna knap- 
past ännu framträdt. På grund af det nu anförda synes mig synnerligen 
angeläget, att ett meningsutbyte bringas till stånd mellan alla, som äga 
någon erfarenhet angående våra tjällskogar, ej minst till nytta för dem, 
som komma att omhänderha de kommande utstämplingarne inom skydds- 
skogarna, 
