126 TH. ÖRTENBLAD. 
att tillhöra de »fromma önskningarna.» Hit hör sannolikt en välbehöf- 
lig rätt för äfven den skogsägare, som ej är flottande, att ej blott vid 
flottleders inrättande utan ock vid upprättande af flottledsreglementen 
och hvarför icke t. o. m. vid de årliga flottledsstämmorna hafva ett ord 
med i laget. Skogsägaren såsom representant för den lefvande naturen 
borde vara i tillfälle verka för sådant, som rör skogens vård och sköt- 
sel; flottgodsägarne tänka hufvudsakligen på transportskogens döda pro- 
dukter. Liknelsen må vara haltande, men det existerar dock härvid en 
analogi, som leder tanken på läkarens och begrafningsentreprenörens 
skilda uppgifter och intressen. 
Ett par mera närliggande mål, som måhända lättare skulle kunna 
nås, må till sist nämnas. Jag åsyftar främst ändrade bestämmelser an- 
gående flottningsafgäldernas beräknande. Litet vore ej vunnet, om ur 
den jämlikt flottningsstadgans 4 $ synemännen lämnade föreskrift att 
utreda, »huru vid kostnadens fördelning särskilda slag af flottgods böra 
med afseende å den större eller mindre svårighet de i flottleden förorsaka 
med hvarandra jämföras>, de kursiverade orden kunde komma att ute- 
slutas. Flottningsstadgan skulle då åtminstone ej lägga hinder i vägen 
för en af förhållandena föranledd och måhända allmänt önskad reform 
i detta afseende, äfven om reformen ej direkt främjades. 
En annan önskvärd ändring afser 20 $ i flottningsstadgan, jämlikt 
hvilken allt virke, som i allmän floottled framflottas, skall, innan det i 
vattendraget nedlägges, hafva undergått afbarkning, där ej Konungens 
befallningshafvande i vissa fall: meddelar befrielse härifrån. Genom Kungl. 
kungörelsen den 2 oktober 1885 är granvirke i Dalälfven och älfvarne 
norr om denna med undantag af gränsfloderna mot Finland befriadt 
från barkningstvånget, så framt ej särskilda förhållanden kunna göra be- 
stämmelse äfven om granvirkets afbarkning nödig. En analog föreskrift 
borde blifva gällande äfven i fråga om flottgods af tall. Härigenom 
skulle det blifva lättare att t. ex. till kolved nyttiggöra rötskadadt stam- 
virke och toppar af detta trädslag. En sålunda ändrad bestämmelse 
vore i fråga om toppar af tall så mycket mera berättigad, som barken 
å dessa såsom bekant är synnerligen tunn och i alla afseenden utöfvar 
ett mindre inflytande under flottningen på de förhållanden, som därvid 
ifrågakomma. 
De ofvan såsom önskvärda antydda förslag till ändringar i flott- 
ningsstadgan återfinnas ej bland de af Norrlandskommittén föreslagna 
ändringar i samma stadga. Man må likväl hoppas, att de i samband 
med dessa skola kunna komma under ompröfning. 
