140 FRÅN FINLAND. 
ken antalet fällda stammar får divergera med 3 &, utan att anmärkning får 
framställas. 
Köparen äger rättighet kvarlämna vrakträd i skogen, men böra de dock 
betalas, fällas och toppkvistas, lika som alla andra utstämplade träd. 
Beroende af den utstämplade skogens areal tillsättes af forstförvaltnin- 
gen en eller flere extra bevakare. Desse äro försedda med en särskild märk- 
yxa, vanligen bevakningsområdets nummer. Med denna märkes hvarje stock 
å hvardera afskärningsytan, så att aftrummade och utstämplade rotstockar, 
mellanstockar, samt toppstockar, alla - blifva märkta, för att förhindra fällandet 
af klenare, icke utstämplade stammar, och dessas utgifvande för toppstockar. 
Skola icke utstämplade träd fällas, emedan de hindra afverkandet af stämplade 
träd, utmärkas dessa särskildt med t. ex. tre stämpelmärken och annoteras 
af skogvaktaren. Användas flere märkyxor, kan med ledning af dessas olika 
nummer afgöras från hvilket skifte träden utsläpats, då hvarje skogvaktare 
erhåller bestämda skiften att bevaka. Sålunda af skogvaktare icke utmärkta 
träd få vid högt vite icke utsläpas. 
En mycket betänklig sida af alla afverkningsförhållanden i landets stats- 
skogar är den, att köparen aflönar äfven statens hyggesbevakare. Forstför- 
valtningens skogvaktare vid afverkningen erhåller af köparens uppsynings- 
man ett intyg öfver de antal dagar, han varit i arbete. Forstmästaren be- 
stämmer dagspenningens storlek, samt insänder 1 sinom tid till köparen räk- 
ning öfver bevakningskostnaderna, samtidigt med räkning öfver själfva virket 
och toppkvistningen. Emellertid utbetalas af forstkassören, efter anvisning 
af forstmästaren, förskottsvis bevakarens löner allt efter arbetets framåtskridande. 
Då köparen vanligen är böjd anse nästan all bevakning öfverflödig, uppstå ofta 
tvister och missförstånd. Härom har nog så mycket skrifvits och talats, men tills 
vidare utan resultat. Bevakaren-skogvaktaren skall allt fortsättningsvis »tjäna två 
herrar» — om man så får säga — hvilket ju dock vanligen anses omöjligt. 
Sedan afverkningsplatsen blifvit genomgången, hvarvid den lofvande 
underväxten här blifvit friställd genom utgallring af öfverståndare, fortsättes 
färden utmed smala skogsvägar till den stora utlevereringsplatsen på en äng 
invid åstranden. 
Högar af stockar bilda här långa rader, hvilka kanta hufvudvägen ge- 
nom upplagsplatsen. 
På tvänne axelträd uppläggas stockarne uti två hvarf, sålunda att alla 
rotändar äro vända åt samma håll, samt i jämn linje. Alla kronomärken 
böra vara vända uppåt; och det öfre hvarfvet så mycket längre inåt än det 
undre, att detta hvarfs alla stämpelmärken äro fullt synliga. På hvarje 
stapel finnes ett bräde, å hvilket stapelns nummer och antal stockar äro an- 
tecknade — detta för att underlätta den slutliga uppräkningen och öfver- 
lämnandet af virkespartiet åt köparen. 
Uti den första stapel vi passera finnas endast rotstockar, uti den föl- 
jande blott toppstockar och mellanstockar, så åter rotstockar, och så vidare. 
Träd, hvilka blifvit fällda af misstag, eller af orsak att stämplade träd fastnat 
emot dem i fallet, läggas likaså 1 skilda högar. 
Då nu för tiden nästan all försäljning utföres per stam, kommer någon 
uppmätning af stockar sällan i fråga å utsläpningsplatsen, hvarföre hufvud- 
vikten ligger därpå att antalet rotstockar klart och tydligt framgår vid genom- 
seendet af stockhögarna eller staplarna. 
