FRÅN FINLAND. 143 
att en fullkomligt obildad person med en lön af några hektoliter spannmål 
skall kunna bevaka områden med en nästan fabelaktig areal. Kommittén 
har enhälligt beslutat föreslå en allmän löneförbättring åt landets skogvaktare, 
utgående såvidt möjligt endast i penningar utan kronoboställen, samt an- 
ställandet af till en början två examinerade skogvaktare 1 hvarje revir. 
Forstmästarnes bostadsförhållanden, timrets barkning 1 och för flottning, 
afverkningens ordnande m. fl. högst viktiga frågor hafva varit föremål för 
ifrig diskussion. 
Och resultaten! Vi äro i Finland vana vid långa kommittéarbeten, och 
ännu längre väntan på något resultat under normala lefnadsförhållanden. 
Och nu är lifvet här på alla områden så icke-normalt det gärna kan 
vara — så nog torde man allt få vänta på reformer i skogsfrågor och på 
alla andra områden med. Men modet fälla vi icke, vi arbeta och föreslå 
i oändlighet — en gång skola väl bättre tider stunda. 
Ett annat egendomligt förhållande bör äfven framhållas för att kom- 
plettera denna lilla årsrevy af finska forstliga förhållanden och arbeten. 
Finska statsverket har nämligen anslagit betydande summor till anläg- 
gandet af ett sågverk uti sydvästra delen af landet, där en järnväg korsar ett 
vattendrag, kommande från stora statsskogar. Ändamålet med denna inrätt- 
ning, hvilken efter någon månad torde begynna sin verksamhet, är att förse 
statsjärnvägarne med olika slag af skogsprodukter från statsverkets skogar. 
Dessutom bedrifvas betydande afverkningar af brännved, sparrar m. m. till 
järnvägarna uti flere dem närbelägna revir, hvilka alla afverkningar ledas af 
forstförvaltning på järnvägsförvaltningens bekostnad. 
Dessa afverkningar, men i synnerhet anläggandet af en såg för stats- 
verkets räkning, hafva blifvit föremål för mycket olika uttalanden. Å ena 
sidan framhålles, huru nyttigt det är för skogarna att kunna vinna afsättning 
för skelettvirke, torrved och annat gallringsvirke. Men å motsatt sida frågas, 
huru det kan anses lönande att inrätta dyra sågverk endast för gallringsvirke 
och skelettved m. m., samt huruvida ej sedan växande, frisk skog äfven 
kommer att anlitas, då skogarna blifvit genomgallrade och all torr ved är slut. 
Uti tidningspressen hafva skarpa inlägg gjorts emot denna anordning. 
Att statsverket uppträder som konkurrent till den privata företagsamheten, 
ogillas allmänt. Äfven betviflas rentabiliteten af dylika företag. Ehuruväl 
de äfven inverka på skogshushållningen, anse dock många, att denna fråga 
kommer först i andra rummet, och principfrågan i första. Den första följden 
vore äfven en bojkottning från sågverksägares sida beträffande virkesköp från 
de revir, hvilka ligga närmast denna statssåg. Framtiden får utvisa, om för- 
söken skola stanna blott vid denna enda såg, eller huruvida statsverket i 
stor skala kommer att uppträda som konkurrent till den privata skogsindustrin. 
Ur forstlig synpunkt kan denna såg nog försvaras, men blott så länge växtlig 
ung- och medelåldersskog icke finner väg till densamma. 
Att i Finland existerar en Forstförening, är väl för de flesta jägmästare 
och skogsvänner i Sverige bekant. Densamma räknar sitt upphof från åren 
