166 GUNNAR SCHOTTE. 
ogynnsamma åren 1902 och 1903, torde undersökningen ändå i någon 
mån lämna ett bidrag till rasfrågan och kännedomen om tallens stora 
variationsförmåga inom vårt långsträckta land. 
Tallkotten. 
Vid genomgående af skogslitteraturen, såväl den utländska som den 
svenska, finner man blott få uppgifter om tallkottarnes storlek och varia- 
tion. Sålunda uppger F. SCHWARZ' tallkottens längd från 3—5 cm., G. 
HEMPEL och K. WILHELM” från 3—6 cm. och bredden i slutet tillstånd 
till 3 cm., C. A. T. BJÖRKMAN” I å 1,; tum, och L. BEISSNER” har funnit 
större gränsvärden med en längd af 3—7 cm. och bredd af 2—3!/, cm. 
HESS” räknar kottarnes antal per hektoliter i så bestämdt tal som 6,300— 
6,400. Endast TH. ÖRTENBLAD har närmare studerat tallkottens betydande 
storleksvariation. Sålunda hade han iakttagit vid Storlien i Jämtland”, 
593 m. öfver hafvet, kottar af endast 1,6 cm. längd och 1,, cm. bredd, 
medan han funnit motsvarande maximital från norra Sverige vara 4,6 och 
2,7 cm. I detta sammanhang omnämner han tallkottens maximi-längd 
och -bredd från Hunneberg vara 6,; och 3,, samt minimum 2,0 och 1,7 cm. 
Samme författare anser i ett senare arbete", att kottarnes storlek aftager 
mot norr och vid ökad höjd öfver hafvet samt anför följande tal från södra 
Norrland: maximi-längd 5,7 och -bredd 3,2, minimi-längd 1,; och -bredd 
1,; cm., och från mellersta Norrland: maximi-längd 4,6 och -bredd 2,7, 
minimi-längd 1,6 och -bredd 1,4. 
För ett närmare studium af tallkottens variation, särskildt dess 
olika storlek, blefvo de insända kottprofven föremål för rätt vidlyftiga 
och tidsödande undersökningar. Sålunda räknades hos de skilda prof- 
ven kottarnes antal per 10 liter, hvarjämte vikten af 10 liter kott ut- 
röntes. Resultaten häraf återfinnas i tabell 1 (sid. 189— 191). Genom att mul- 
tiplicera siffrorna i tabellen med 10 erhålles i ungefärliga tal kottvikten 
per hektoliter, hvilket äger ett mera praktiskt intresse. Såsom jämförelse är 
äfven vikten per 100 kottar återgifven från hvarje n:r. Vidare uttogos 
utan val ur hvarje prof 100 kottar, hos hvilka längden och bredden mättes, 
1! Frank Schwarz, Forstliche Botanik, Berlin 1892. 
? Gustav Hempel och Karl Wilhelm: Die Bäume und Sträucher, Wien. 
3 C. A. T. Björkman: Handbok i skogsskötsel, Stockholm 1877. 
4 L. Beissner: Handbuch der Nadelholzkunde, Berlin 1891. 
> Richard Hess, Encyklopädie und Methodologie der Forstwissenschaft, Minchen 1892. 
$ Th. Örtenblad: Om den högnordiska tallformen (Pinus silvestris L. 8 lapponica (Fr.) 
Hn.), bihang till K. Svenska Vet.-Akad. Handl. Band. 13, afd. III, n:o 11, Stockholm 1888. 
7 Th. Örtenblad: Om skogarne och skogshushållningen i Norrland och Dalarne, bi- 
hang till Domänstyrelsen underd. berättelse rörande skogsväsendet år 1893, Stockholm 1894. 
