TALLKOTTENS OCH TALLFRÖETS BESKAFFENHET 1903—1904. 179 
Den vid försöksanstalten använda modellen rymmer 49 lerplat- 
tor, hvadan samtidigt kunde undersökas 49 skilda prof om 200 frön 
eller 9,800 frön. Uppvärmningen skedde genom 2 st. s. k. nattljus, som 
brunno under lådan ett par timmar på dagen. Härigenom steg tempera- 
turen en tid på förmiddagen till + 20—25 grader C. för att sedan så 
småningom under natten sjunka till rumstemperaturen eller omkring 
+ 15”. Någon likformig temperatur är naturligtvis ej nödvändig, då 
de samtidigt införda profven ju ändå komma under samma förhållanden 
och härigenom blifva sinsemellan fullt jämförbara. 
I tabell 3 återgifvas resultaten från groningsförsöken. De prof, där 
groningsresultaten endast äro angifna t. o. m. 45 dygn, härröra från 
det första groningsförsöket, som utfördes under tiden 10 mars—24 
april 1904 med frön från de i december 1903 och januari 1904 insam- 
lade kottarna. Resultatet af den första undersökningen visade, att 
tallfröet från öfversta Norrland (Pajala) samt hela Lappland praktiskt 
taget ej var grobart. I Jämtland var grobarheten visserligen svag, men 
varierade ändå mellan 10—48 > 
AD 
Söderut tilltog sedan grobarheten för 
att i Svea- och Götaland i stort sedt utgöra närmare 8027. Detta re- 
sultat för öfre Norrland är desto mera nedslående, som detta år var 
ett särdeles rikt fröår. För att utröna, huruvida det tidiga insamlandet 
af kotten kunnat vara en medverkande faktor till det dåliga resultatet, 
insamlades som förut omnämnts genom skogsförvaltningen i april 1904 
åter en del kottprof från öfre Norrland, hvilka sedermera solklängdes 
under sommaren. Såväl dessa fröprof som en del af de förut under- 
sökta jämte ett flertal prof, som ej af utrymmesskäl kunnat medtagas 
vid första undersökningen, utgjorde därefter materialet till en andra 
groningsserie under tiden 6 oktober—30 november 1904. Resultatet 
häraf finnes äfven infördt i tabell 3, men då detta försök fortsattes i 55 
dygn, återfinnes slutresultatet för denna undersökning i kolumnen »efter 
55 dygn grodda frön.» Reg. n:r 102-a—110-b härröra från den sommar- 
klängda kotten. Vid denna andra undersökning erhölls dock i stort sedt 
samma resultat som vid den första groningen. Tallfröet i Lappland 
samt högre belägna trakter i Norr- och Västerbotten var ej heller nu, 
trots den senare insamlingen af kotten, grobart. Endast från lägre och 
mera gynnsamt belägna trakter kunde grobarhet konstateras t. ex. från 
Boden med högst 23 2 och Degerfors med högst 22 92. Lägre be- 
lägna trakter i Ångermanland kunde uppvisa 34—58 2 grobarhet. I 
öfrigt öfverensstämma resultaten från det senare groningsförsöket ganska 
väl med de erhållna talen vid det första. Endast de prof, som på våren 
hade en särdeles svag grobarhet, synas på så kort tid som ett halfår 
förlorat afsevärdt i grobarhet. Följande tal bekräfta denna iakttagelse: 
