180 GUNNAR SCHOTTE. 
Groningsprocent efter 45 dygn 
i april 1904 i november 1904. 
NET ITA SBOGENSPrCV sat KR TE FR ss 14 7 
9: NT » Pe fras al 0 SEN tja Sk lse steks RME KIA 4 
>» 23 » EE CE DIOR OLIN AN AUD 23 9 
28 Bjurholms revy. Ardpbol 4 LA 7 
» 11 > FR CAN TGoodtr ct JÄCLUNEDAG 11 4 
Vid en jämförelse mellan grodda frön efter olika antal dagar, visar 
sig tydligt, huru fertalet prof från Svea- och Götaland afslutade sin 
groning efter 15 dygn och endast en mycket ringa ökning uppnåddes 
af en del prof efter 30 eller 45 dygn. De norrländska fröna fortsatte 
dock att gro till 45 och 55 dygn. Då vid groningsförsökens afslutande 
ett relativt stort antal hårda frön ännu funnos bland de norrländska 
profven, kan man förmoda, att groningen ännu länge kunnat fortgå. Till 
följd af andra viktiga arbeten vid försöksanstalten måste dock den första 
serien afslutas efter 45 dygn. Den andra serien kunde fortsättas i ytter- 
ligare 10 dygn eller 55 och lämnade vidare stöd för den iakttagelsen, 
att ej blott grobarheten i öfre Norrland var ringa detta år, utan 
äfven groningsenergien betydligt svag. Att i allmänhet mindre mogna 
frön ehuru med redan utbildadt embryo gro långsammast har också 
PAUL SAGOT redan 1876 visat genom försök.! 
Den svagare groningsenergien hos fröet från Norrland talar för att 
tallfröet detta år var särskildt dåligt. Orsaken härtill kan då dels till- 
skrifvas ogynnsamma förhållanden vid pollinationen året 1902 eller vid 
befruktnings- och utvecklingsåret 1903. Hos tallen sker nämligen själfva 
befruktningen 13 månader efter pollinationen.” Båda åren voro också 
särskildt märkvärdiga för vegetationen. Sommaren 1902 var så utpräg- 
lad våt och kall, att man knappast känner dess motstycke under den 
tid regelbundna väderleksobservationer företagits i vårt land”, men äfven 
år 1903 var temperaturen i Norrland under den normala vid den tid, 
(sommarmånaderna), då tallens befruktning sker. Intressant är också, 
att en del af de ej grobara fröna visserligen hade väl utvecklad fröhvita 
men outbildadt embryo. 
Huruvida alla dessa förhållanden inträffa ofta i öfre Norrland och 
i så fall äro en bidragande orsak till den svaga föryngringen eller ej, 
torde först förnyade undersökningar af norrländskt tallfrö kunna åda- 
galägga. 
! Archives des sciences physiques et naturelles, Tome LV, jan. 1876 ref. i Centralbl. 
f. d. gesammte Forstwesen 1877, sid. 49. 
? H. Dixon: Fertilization of Pinus silvestris. Annuals of Botany 1894. 
> Jämför H. Hesselman: Tallens höjdtillväxt 1900—1903 Skogsvårdsf. tidskr. 1904 h., 2. 
