NOTISER. 235 
NOTISER. 
VÅRA PLANTSKOLOR. Vid skogsodlingstiden torde följande iakttagelser 
vara af ett visst intresse. — Såddbäddarne böra ej omgräfvas djupare än 15 cm. 
För deras gödsling har man i praktiken funnit dy- eller torfjord vara ett utmärkt 
ämne. Pålägg däraf ett 3 cms lager, som nedhackas knappt 10 cm. Bredså tall- 
fröet med I kg. på 60 kvm. eller omkring ett frö på hvarje kvem, Täck fröet efter 
sådden medelst sållad eller med skyffel påströdd sand. Tillklappa såddbädden med 
bräda eller handvält. Ristäck som vanligt. Rensa bort ogräset med hand och knif 
7 å S gånger under sommaren. Genom att tallplantorna få tillfälle att utveckla sig 
åt alla sidor erhållas kraftiga, ettåriga, lämpliga till utplantering i fylld grop på- 
följande vår. Vanligen kunna ej stort mer än 30 2 af fröna påräknas komma till ut- 
veckling, hvadan hvarje planta i såddbädden disponerar 4 å 5 kvem. 
Bredså äfven försöksvis granfröet. Omskola granplantorna under augusti må- 
nad andra året och på 3 äå 4 cms afstånd i raden, Plantorna uppgifvas då bli så 
kraftiga vid 3 års ålder, att de kunna utplanteras med framgång, där annars 4-åriga 
användas. 
Upplägg kompost af torfjord till nästkommande år, Blanda i denna bortren- 
sadt ogräs, som ej fått komma i blom. Finnes mergel att tillgå, tillsättes sådan. 
Meddela till tidskriften resultaten af försök med såväl tall som gran, VÄ 
Möte mellan skogstjänstemännen i Västra distriktet v:d Ljung den 30 sep- 
tember och 1 oktober 1904. 
Vid detta möte, hvartill öfverjägmästaren i Västra distriktet Karl Fredenberg 
i utfärdad cirkulärskrifvelse inbjudit samtlige jägmästare och extra jägmästarne i 
distriktet för dels öfverläggning angående ett flertal af honom och andra förslags- 
ställare framställda frågor rörande skogshushållningen, dels beredande af tillfälle för 
distriktets tjänstemän till personligt sammanträffande och dels företagande af exkur- , 
sion till de närliggande kronoparkerna Iilla Svältan och Ollestad, hade af distriktets 
16 ordinarie och extra jägmästare samtliga med undantag af en, som därtill var 
förhindrad, infunnit sig. 
Af de för mötet uppställda frågorna, lydde den första: När bör försäljnings- 
virke upphuggas före försäljningen, och när bör detta försäljas å rot? Angående hvilken 
mötet uttalade den åsikten: 
att gallrings- och rensningsvirke alltid borde upphuggas före försäljningen; 
att beträffande öfrig afverkning, sådan borde å skogar, belägna i skogrik ort, 
därifrån virket sålunda ej kunde till förbrukning inom orten afsättas, i allmänhet 
före försäljningen upphuggas, i synnerhet där kronan hade tillgång till eget folk 
för virkets upphuggning och utforsling till hamn eller järnvägsstation; 
att däremot för skogar, belägna i skogfattiga orter, hvilka vore beroende af 
att erforderligt husbehofsvirke funnes att tillgå på närliggande kronoskog, och där 
man sålunda kunde påräkna konkurrens emellan ett stort antal smärre spekulanter, 
i allmänhet vore lämpligast att försälja afverkningen på rot, fördelad i smärre poster, 
dock att äfven i detta fall gröfre och värdefullare sortiment, såsom masteträd, 
skeppsvirke och bättre sågtimmer, som lämnade en värdefull exportvara, borde från 
försäljningen å rot undantagas för att säljas för sig, antingen på roti större poster 
eller ock upphuggna och till lämpliga dimensioner apterade. 
