NOTISER. 241 
SÖDERMANLANDS LÄNS JAKTVÅRDSFÖRENING hade sammanträde i 
i Flen den 29 sistlidne april, 
Till delegerade vid svenska jägareförbundets sammanträde nästa år omvaldes 
grefve Cl. Lewenhaupt och hofjägmästaren v. Eckermann, hvilken senare äfven skall 
representera föreningen vid Skogsvårdsföreningens sammanträde. 
I en skrifvelse från Källskärsklubben framhölls, huru under de senaste åren 
en märkbar tillökning af ejder och alfågelstammen i skärgården ägt rum; detta 
kunde i främsta rummet tillskrifvas det intresse, som skärgårdsbefolkningen lagt i 
dagen för en rationell vård om sjöfågeljakten. 
Hofjägmästaren E. v. Eckermann redogjorde för de vid Svenska jägareför- 
bundets möte behandlade frågorna. I samband härmed berördes frågan, huruvida 
ett under förbjuden tid anträffadt skadeskjutet villebråd borde tillfalla jordägaren 
eller kronan. På hr v. Eckermanns förslag beslöt föreningen utala sig för det 
senare alternativet, emedan annars missbruk lätt kunde uppstå, så att t. ex. en 
person skadsköte en älg och så tillkallade en kamrat för dess dödande. 
Förvaltaren A. von Post å Äs upptog frågan, hvilka af de mindre djuren 
kunde anses som skadedjur. Hofjägmästare v. Eckermann uttalade härvid som sin 
åsikt att nötskrikan vore såsom skadedjur att anse bra mycket värre än kråkan, 
Nötskrikan, som dock hittills af många jägare skonats, gjorde i skogsfåglarnes rede 
stor skada. 
Ett annat skadedjur som fått gå tämligen oantastadt är vesslan. Grefve Claes 
Lewenhaupt upplyste, att en enda vessla i hans fasaneri gjort ända på 15 fasaner. 
18 st. vesslor hade tagits i saxar, hvilket gick lätt för sig. Småfågel användes som 
lockbete. 
Angående de importerade rapphönsen, af hvilka en del vid första sändningen 
dödt, men sedermera ersatts med nya, upplyste hr von Post, att de till en början 
varit omöjliga att skjuta, då de i regel lyftat på 100 meters afstånd. De hade dock 
så småningom blifvit mindre skygga. 
Grefve Lewenhaupt hade fått den erfarenheten att de voro mycket frukt- 
samma; han hade sett flockar på ända till 60 st. Som föda vore visserligen hvete 
bra, men tal. trodde sig bestämdt veta att de föredrogo ogräsfrö. 
Hofjägmästaren v. Eckermann upplyste, att af de 8 par han fått sig tillsända 
hade blifvit 5 kullar," och i två af dessa funnos ända till 17 exemplar, hvilket var 
rätt ovanligt; de andra kullarne hade innehållit 11—12 exemplar hvardera. 
Ryttmästare Grill hade iakttagit, att af de 4 par han bekommit alla hade 
kullar. Äfven ansåg han, att de importerade rapphönsen höllo fullt så bra som 
den gamla stammen, 
FÖRENINGEN FÖR SKOGSVÅRD ANORDNAR EXKURSION i enlighet 
med beslut vid årsmötet innevarande sommar i slutet af augusti till skogar i 
Östergötland och södra Södermanland. Närmare tillkännagifvanden och program 
för resan komma att framdeles utsändas. 
DIKNINGSTABELLER. Separat af de i Skogsvårdsföreningens tidskrift 1905 
h. 2 publicerade dikningstabellerna (iämte texten) af O. Hj. Humble kunna er- 
hållas till ett pris af I krona per häftadt exemplar efter rekvisition hos tidskriftens 
redaktion, Stockholm 5. 
