252 DISKUSSION. 
skogen icke ingått i beräkningen. I den mån tiderna förändras därhän, att 
äfven smärre virke kan afsättas, kommer emellertid äfven detta slag af virke 
att ingå i beräkningen, och alltså kommer siffran att höjas öfver 0,75. I 
hvilken mån denna höjning kan komma att äga rum erfar man, då man ser 
de planer, som upprättas för privata skogar. De privata skogar, som blifvit 
indelade, hafva, kan jag säga, i allmänhet icke varit de bästa — jag skulle 
nästan vilja påstå, att de tillhört de mindre välbelägna, -— men i allt fall har 
afkastningen af dem, när man gått ned till och med pappersmasseved, upp- 
gått till öfver o,8o. Jag såg tämligen nyligen en dylik plan. Den afsåg en 
ganska gles skog, men beloppet uppgick där till något mer än 0,8o. Detta 
kan under de förhållanden, som nu existera, anses utgöra den afkastning, 
man kan påräkna af hittills ovårdade skogar inom Västerbottens län, men i 
den mån dessa skogar komma att vårdas, i samma mån måste man gifvet- 
vis beräkna, att denna afkastning stiger. 
Summan af hvad jag nu sagt beträffande Norrbottens och Västerbottens 
län är, att jag tror, att man icke behöfver vara rädd för att säga, att hela 
afkastningen — således äfven det smärre virket inberäknadt — belöper sig 
till omkring 0,8o, d. v. s. något mer än i banko af hvad som uppgifvits. 
För mellersta och södra Norrland och Dalarne är den erfarenhet jag 
haft, icke så stor, men äfven där har jag gjort en hel del undersökningar, 
och äfven i dessa trakter har jag varit 1 tillfälle att för både statens och 
privata skogar granska Hushållningsplaner. Jag skulle tro, att om man tar 
med allt, äfven vedskogen, allt affall som kan användas till bränsle, d. v. s. 
allt sådant virke, som ingår bland det, som af inledaren upptagits såsom hus- 
behofsvirke — det är dock mycket sådant virke, som icke kan tillgodogöras, 
därför att det ligger för långt aflägset — då kommer man till mera än 0,90 
kubikmeters afkastning per år och hektar. Äfven härvidlag skulle jag tro, att 
man kommer till ett belopp, som är 50 2 högre än det herr Wallmo uppgifvit. 
I fråga om landet söder om Dalarne anser jag mig icke kompetent att 
yttra mig, men skulle jag döma af den ståndpunkt, som herr Wallmo intagit 
i den af honom ofta nämnda boken, anser jag, att äfven beträffande dessa 
trakter man skulle kunna höja hans beräkningar ganska mycket. Jag före- 
ställer mig, att man skulle kunna få upp de siffror han för landets skogar 
i dess helhet uppgifvit, eller 20,900,000 kbm., till detta belopp 1 banko. 
Jag tror icke, det är för mycket säga, att man kanske skulle kunna komma 
upp till 32,600,000 kbm. Om det förhölle sig på det sätt, som herr Wallmo 
framhållit, så skulle vi ju kunna räkna ut det fåtal år, som skulle förflyta, 
till dess landets skogar vore rent af spolierade. Det blefve nämligen en 
brist på 15,000,000 kbm. om året, eller närmare två och en half gånger så 
mycket som hela vår trävaruskeppming. Jag anser emellertid, att äfven när man 
går så långt som jag gjort, nämligen till 32,000,000 kbm. tillväxt per år, 
man får ett årligt deficit, som är mycket farligt, uppgående till 3 millioner 
kubikmeter. Hvad herr Wallmo framhöll angående faran för skogsbrist, tror 
jag därför vara mycket beaktansvärdt. Dock synes faran ingalunda vara så 
stor, som herr Wallmo antagit. Jag skulle visserligen kunna förena mig med 
honom i den tanken, att för de delar af vårt land, där skogslagar icke exi- 
stera, man om en mansålder skulle kunna få skogsbrist. Men numera äro, 
såsom vi veta, skogslagar gällande för alla delar af landet. Allmän skogs- 
brist skall därför icke uppstå under nästa mansålder. 
