OM VIKTEN AF SVENSKA SKOGENS BEVARANDE. 259 
skogsmarken och så mycket som möjligt närma sig dessa siffror. Jag vill 
icke påstå med visshet, att jag får se det i min tid, men jag hoppas, att 
sträfvandet skall gå ditåt, och jag är viss därom, att man kanske når mer 
än man vågar hoppas. 
Byråchefen Örtenblad: Jag känner mig uppfordrad att yttra mig i anled- 
ning af den mot mig riktade replik, som framställdes af herr Wallmo. 
Om jag i min mån haft något inflytande på de beräkningar, skogs- 
kommittén uppgjort, kan man ju icke därför säga, att jag sedan denna tid 
skulle hafva varit fullkomligt stillastående. Det vore beklagligt, om så skulle 
hafva varit fallet, då man ser, att herr Wallmo förändrat sin ståndpunkt så 
väsentligt. Det förhåller sig med Norr- och Västerbottens län så, att större 
delen af dessa båda län så godt som alla tider, under hvilka afsevärd af- 
verkning för export pågått därstädes, stått under skogsstatens förvaltning. 
Kustlandet har visserligen varit fritt, men ej heller detta fullständigt, sedan 
dimensionslagen kom till stånd. Tal om öfverafverkning i dessa län innebär 
delvis en anmärkning mot skogsstatens funktionärer därstädes. Förhållandena 
i de båda nordligaste länen hafva icke förändrat sig så mycket, ty vi på- 
minna oss, att skogskommitten icke särskildt framhållit, att Norr- och Väster- 
bottens län varit bland dem, där i stort sedt någon öfverafverkning ägt rum, 
och jag skulle efter de år, jag oafbrutet tillbragt inom ett af dessa län, kunna 
våga påstå, att särskildt inom Västerbottens län icke förekommit någon öfver- 
afverkning annat än i fråga om enstaka hemman. Den afverkning, som inom 
länet i den helhet eger rum, är i förhållande till skogarnes produktionsför- 
måga icke någon öfverafverkning. Min ståndpunkt är, att om skogen blir 
en så god skötsel, som jag sett den äfven norrut kan blifva, så tror jag, att 
man kommer till högre siffror än dem skogskommittén framlagt. Det sagda 
kan, som jag tror, tillämpas jämväl på södra och mellersta Norrland samt 
Dalarne. Förhållandet var att när skogskommittén framlade sina beräkningar, 
fick man vara ytterst försiktig. Skillnaden mellan hvad jag här framhållit 
vara summan af landets virkesproduktion, och hvad skogskommittén ansett, 
att man med god hushållning skulle kunna nå, blir i alla fall ett par millioner 
kubikmeter. 
Kanslisekreteraren Tigerschiöld: Jag vill och kan icke ingå på de siffror, 
som här blifvit uppställda angående skogens tillväxt i Sverige, men jag skall 
bedja att få beröra några siffror, som blifvit framlagda angående den årliga 
förbrukningen af virkesmassa. Jag vill då fråga herr Wallmo, om han vid 
dessa beräkningar och vid den mörka tafla, som han upprullade för Sveriges 
framtida skogstillgång, tagit hänsyn till den utveckling, som äger rum på alla 
andra områden. Han har kanske förbisett, att det finnes arbete, energi och 
verksamhet på alla andra områden, hvilket kan leda till sparsamhet i den 
af honom beräknade förbrukningen. 
Hvad först den årliga husbehofsförbrukningen beträffar, som af herr 
Wallmo beräknats till 15,000,000 kbm., ingår till stor del däri gärdselfång. 
Men vi veta väl, att med den ökade upplysningen minskas det skogsförödande 
gärdselfånget. Man finner det vara förenligt med större fördel att stallfodra 
sina kreatur på sommaren än att sätta dem på magra beten till skada för 
skogen. Vi veta också, att genom upptagandet af bränntorfsmossar minskas 
behofvet af skog till bränsle. 
