268 J. E. KINMAN. 
gens återväxt icke uppenbarligen äfventyras. Det torde därför nu vara 
nog att hänvisa till det då hållna föredraget och den därefter förda 
diskussionen, hvilka finnas intagna i häftena 6—38 af Föreningens tidskrift 
för år 1904. Det varnades då mot schablonmässig skogsskötsel, och 
det är säkert det enda riktiga, att hvarje fall bedömes för sig. Men å 
andra sidan måste det vara önskvärdt, att så stor enighet som möjligt 
åvägabringas. Jag vågar därföre försöka att göra några antydningar 
om, huru sådan anvisning (om huru tillåten afverkning skall bedrifvas) 
möjligen skulle kunna ske. 
I mycket gammal skog saknas ofta lämpliga träd till fröträd. Om 
sådan skog skall afverkas, är man nödsakad att kalhugga och uppdraga 
återväxt genom skogsodling. Det kan väl också hända, att en skogs- 
ägare hellre kalhugger och skogsodlar, än lämnar ett antal grofva och 
värdefulla fröträd kvar på hygget. Vid kalhuggning torde man kunna 
fordra, att skogsodling skall utföras inom 3 å 4 år efter afverkningen, 
såvidt möjligt böra dock äfven fröträd lämnas och det bör alltid ske, 
då afverkning skall göras i medelåldriga eller ännu yngre skogar. An- 
talet fröträd synes mig efter omständigheterna böra bestämmas till 
minst 25 å 30 och högst 60 å 70 st. per har, d. v. s. fröträden böra 
ställas på 12 å 15, högst 20 meters afstånd från hvarandra. Frö- 
trädens utmärkande bör ske genom skogsvårdsstyrelsernas tillsynings- 
män. Därjämte bör föreskrift lämnas om markens rödjning från ris 
och marbuskar och om markens beredning före fröår genom risets af- 
svedjande eller dess uppluckring med hacka eller på annat sätt. Äfven 
bör tillses, att ett sådant hygge icke kommer att omedelbart ansluta 
sig till sjöar och öppna fält, utan bör utmed dessa lämnas en storm- 
kappa, tills återväxten innanför hunnit komma sig före d. v. s. blifvit 
minst 6 å 10 år gammal. — Vid uttagning af de största, timmerdugliga 
träden ur yngre bestånd genom dimensionshuggning (något slags ljus- 
huggning) bör tillses, att minsta dimensionen icke sättes så låg, att be- 
ståndet ramponeras, och bör en sådan huggning helst utmärkas genom 
skogsvårdsstyrelsernas tillsyningsmän. — För blädningsskogar torde 
man böra uppställa den fordran, att verkliga luckor om minst 10—20 
ars storlek renhuggas h. o. d. eller på vissa bestämda afstånd från hvar- 
andra utom från duglig återväxt och eventuellt timmerämnen, på det 
att god föryngring må erhållas. — Det största tillmötesgående bör vi- 
sas mot skogsägares rimliga önskningar, dock utan att fordringarne på 
en god skogshushållning uppgifvas. De anvisningar, som lämnas, böra 
vara skriftliga och 2 ex. upprättas, af hvilka skogsägaren erhåller det ena. 
Enligt den åberopade K. F. angående skogsvårdsstyrelser har ägare 
eller innehafvare af skogsmark rätt att af skogsvårdsstyrelserna erhålla 
