SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT. 1905, H, Ö—7J. 
Om betydelsen af skogsfröets härstamning och 
ett ordnande af skogsfröhandeln. 
I. 
Inledande föredrag 
för Föreningens för skogsvård årsmöte den 6 april 1905 
af J. O. af Zellén. 
Af yttersta vikt är det att fröets beskaffenhet är sådan, att däraf 
kan förväntas växtlig skog. Det är ett erkändt faktum, att i vårt land 
utsådt Zyskt tallfrö gifvit en dålig skogstyp, mottaglig för svampangrepp 
(jämför fig. 1). Det har som bekant uppgifvits, att i trakter, där s. k. 
tysktallar finnas, uppstått beståndformer mellan tysk och svensk tall. 
Framtida försämring kunde därigenom förväntas hos den spontana 
skogen. Ehuru någon närmare undersökning därom ej ännu är gjord, 
torde det vara säkrast, att genom tidig afverkning af tysktallarne före- 
komma dylik hybridicering samt naturligen att söka motarbeta allt vidare 
införande af tyskt frö. 
Vår närvarande ståndpunkt i fröfrågan kan sammanfattas sålunda: 
att uteslutande svenskt frö bör komma till användning och helst så- 
dant från samma trakt, där sådden göres; däraf ernås de säkraste re- 
sultaten, hvadan således s. k. hemklängning af fröet är att rekommendera, 
att, om man nödgas inköpa frö, bör tillses att dess härstamning 
är från en ort, som öfverensstämmer med såningsplatsens klimatiska 
förhållanden, 
att alltså frö från låglandet aldrig bör utsås i höglandet eller vice 
versa, samt 
att lägre breddgrad kan i viss mån utjämnas genom högre läge. 
Frö från småländska höglandet sås exempelvis med mindre risk i 
Hälsingland än frö från Uppland och Mälardalen. 
För skogsodling längre norrut stiger känsligheten hos fröet. Sör- 
landsfrö, utsådt i de nordligaste länen gifver nog plantor, men dessa 
duka sedan under, någon gång först vid uppnådd manshöjd. Mig är 
meddeladt, att på kronoparken Pite å en 20-årig bränna, Björkbrännan 
