294 DISKUSSION. 
präglade former: den ena storgrenig, den andra kortgrenig. Det är icke 
tillfälliga endast af yttre förhållanden påverkade former, som jag afser, utan 
botaniska enheter. De antydda båda formerna kan man få se uppvuxna 
bredvid hvarandra under lika yttre förhållanden. Jag har skaffat mig foto- 
grafier af sådana — ledsamt nog har jag icke tagit dem med mig —. Träd 
af dessa båda skilda former kunna stå så tätt bredvid hvarandra, att man 
på samma fotografiplåt kan erhålla både den högväxta, kortgreniga formen 
och den storgreniga mera kortväxta. 
Det var dessa två botaniska typer jag åsyftade, då jag talade om, att 
man borde arbeta för att få träd af vackra typer. Detta hindrar emellertid 
icke, att de förhållanden, hvarunder träden uppväxa, kunna inverka på båda 
dessa typer, så att individ af den vackra typen under ogynnsamma förhål- 
landen kan till det yttre närma sig den långgreniga. Men i sådana fall 
kan man äfven af långgreniga individ få ättlingar, som äro kortgreniga tallar. 
Om jag tänker mig, att den kortgreniga formen kommer att bilda kantträd 
i ett bestånd, särskildt på bördig mark, så kommer detta att öka både an- 
talet och längden af grenarne. Om ett sådant träd härstammar från en 
kortgrenig form, är det dock ingenting, som säger mig, att dessa tillfälliga 
modifikationer af den vackra formen skola vara ärftliga. Det är bevisadt 
genom de undersökningar man i detta hänseende gjort, att dessa tillfälliga 
egenskaper icke äro ärftliga. Då det gäller botaniskt skilda former, måste 
man vänta sig att af en kortgrenig form få ättlingar af den vackra typen. 
Man har icke ännu kunnat fullt utreda dessa former, så att man under alla 
förhållanden kan känna igen dem. För närvarande finnes icke något annat 
sätt, för att hafva utsikt att få återväxt af den bättre formen, än att laga 
så, att man till fröträd väljer vackra träd. Vi torde dock kunna vänta att 
inom kort få en utredning om dessa och andra former af våra barrträd. 
Den långgreniga tallformen kan under vissa förhållanden, om den tränges 
från sidorna, förmås att i någon mån närma sig den kortgreniga formens 
yttre habitus. Men från ett sådant träd har man gifvetvis utsikt att få ätte- 
läggar af den sämre typen. 
Det anförda ber jag få ställa i sammanhang med hvad d:r Hesselman 
nyss sagt, hvaraf torde framgå, att våra åsikter måhända stå hvarandra när- 
mare, än hvad det förefallit åhörarne. 
Direktören  Holmerz: Jag är förekommen af byråchefen Örtenblad men 
vill instämma i hvad konsul Kempe yttrat om, att härstamningsorten spelar 
den viktigaste rollen. 
Hvad herr Kempe nämnde om, att man från vargar kan få god skog, 
så kan ju sådant någon gång inträffa. Det exempel som d:r Kempe anförde 
bevisar dock icke, att härstamningen är utan betydelse; ty den i exemplet om- 
nämnda skogen hade uppkommit på en större kalmark efter vargar; men 
dessa vargar härstammade i sin ordning från den i granskapet varande vackra 
skogsformen, men i följd af gles ställning utväxt till vargar. 
D:r Hesselman: Det kan synas något vågadt att af erfarenheten från 
vissa växter söka draga slutsatser rörande helt andra arter. Emellertid då 
det gäller ett nytt eller föga odladt forskningsfält såsom våra barrträdsformers 
ärftlighet, gör man klokt i att öfverväga frågorna med hänsyn till den er- 
farenhet man har från annat håll och detta gäller så mycket mera, då 
frågorna taga lång tid i anspråk. Utan tvifvel höra våra barrträd genom 
