SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT 1905, H. 06 —7. 
Flottningsafgäldernas beräknande, 
If. 
Inledande föredrag 
vid Föreningens för skogsvård årsmöte den 6 april 1905 
af Karl Fredenberg. 
Då jägmästaren Ålund vid föregående årsmöte lämnade en ingående 
och intressant utredning af detta nu åter uppställda ämne, hvilket då 
icke hann slutbehandlas, och då generaldirektören Lindman och jäg- 
mästaren Gyllenhammar genom sin kritik af inledarens föredrag läto 
frågan skärskådas från olika synpunkter, kan jag nu inskränka mig till 
att endast ägna de då uttalade olika meningarne en kort kritik, och 
förutsätter jag därvid, alla närvarande tagit kännedom om det i Före- 
ningens tidskrift införda stenografiska referatet öfver diskussionen för- 
förlidet år. — Jag beder emellertid först få erinra, att frågan om flott- 
ningsafgäldernas beräknande efter kubikinnehållet ingalunda är ny. Då 
jag 1878, sålunda för 27 år sedan, kom upp till Hälsingland, hade man 
där just börjat att afverka och tillvarataga 7 tums timmer, hvilket lik- 
väl då icke kunde ske annat än där flottningsafgälderna voro jämförelse- 
vis låga. Och, som flottningskostnaderna då på grund af i allmänhet 
långt sämre byggnader i flottlederna oftast voro afsevärdt högre än nu, 
kunde detta i allmänhet äga rum blott efter de större vattendragen 
eller de nedersta distrikten af de smärre. Då man emellertid fann, att 
äfven 7 tums timmer lämnade ett värdefullt virke, hörde jag ofta frågan 
om flottningsafgäldernas beräknande diskuteras, och uttalade man äfven 
då, att det skulle vara bättre debitera dessa efter kubikinnehållet än 
efter stycketalet, hvarigenom det skulle blifva möjligt tillvarataga äfven 
smäckrare timmer — om pappersved och props var det då icke fråga. 
Men, huru man vände denna fråga, kom man alltid in i samma åter- 
vändsgränd, nämligen huru kontrollen skulle kunna på ett tillfredsstäl- 
lande och effektivt sätt ordnas, och något praktiskt förslag därtill kunde 
man icke finna. Så kom 1880 års ännu gällande flottningsstadga, som 
icke heller lämnade något uppslag till denna frågas lösande. Emellertid 
fingo de smärre virkesdimensionerna ett allt mera ökadt värde och, där 
dessa kunde utdrifvas till så korta längder, att de vid skiljningsställena 
