DISKUSSION. 305 
beträffande längdens inflytande, men för timmer af samma längd kvarstår 
hypotesen orubbad. Och då byråchefen Örtenblad först erkänner kubik- 
massans inflytande inom vissa gränser, men sedan i räkningen inför dia- 
metrarna i stället för diametrarnas kvadrater, så är detta ett steg, hvars be- 
rättigande enligt min mening borde bevisats. Något sådant bevis har 
emellertid icke presterats.” 
För att återgå till kubiksystemet, så torde den behöfliga korrektionen 
för längderna ställa systemet inför två alternativ: att antingen införa en 
klassindelning som i Rottnaälfven eller också öfvergå till en på kubikmassan 
grundad nota. Då olägenheterna af en klassindelning äro allmänt erkända, 
torde kubiksystemet sålunda konsekvent utmynna i en nota. 
Byråchefen Örtenblads system bygges däremot icke direkt på erfaren- 
heten, utan framkastas mera försöksvis för att sedan pröfvas af erfarenheten. 
Ty det torde vara svårt att påvisa ett enda moment i flottningen, där svårig- 
heten är direkt proportionell med timrets yta — med eller utan den föreslagna 
korrektionen —, och så mycket mindre anledning förefinnes då att gene- 
ralisera detta förhållande. I motsats till kubiksystemet har därför denna for- 
mel a priori intet berättigande, och den får ett berättigande endast i den mån 
man kan påvisa dess öfverensstämmelse med erfarenheten. För detta ända- 
mål föreslår herr byråchefen själf en jämförelse mellan formelns resultat och 
erfarenhetens relationstal. Det torde då vara öfverskådligast, att först sam- 
manföra erfarenhetstalen till en nota på förut angifvet sätt. Om man sedan 
steg för steg jämförde formelns resultat med notan och det hela mot all 
förmodan skulle stämma, så vore därmed formelns riktighet bevisad och dess 
praktiska användning berättigad. Men som formeln är obekväm att handskas 
med, skulle man sannolikt snart finna lämpligt att en gång för alla uträkna 
och i en nota införa formelns resultat. Den på så sätt framställda notan 
skulle i bästa fall vara identisk med den första, från hvilken man utgått, 
men på grund af formelns tekniska svagheter skulle den sannolikt vara 
sämre. I hvarje fall kunde den omöjligt bli bättre, ty en formel, som lånar 
hela sitt värde från vissa erfarenhetstal, kan ej lämna resultat, som äro säkrare 
än erfarenhetstalen själfva. Hela den besvärliga omgången med formeln 
har således varit utan nytta. Äfven här framstår alltså den på erfarenhets- 
talen direkt grundade notans öfverlägsenhet. 
Till sist ber jag få citera ett argument som jägmästare Ekman i höstas 
anförde under sina föreläsninger vid Skogsinstitutet: »Om vi ha funnit det 
praktiskt att hugga, köra och köpa timret efter prisnotor, hvarför skulle vi 
då också inte kunna flotta det efter en nota?» 
! Det anförda skälet, att timrets diameter skulle få för stort inflytande i förhållande 
till längden, om beräkningen grundades på diametrarnas kvadrater, motiverar nämligen ej 
detta steg. Ty denna olägenhet bör afhjälpas genom att tillägga längderna större expo- 
nenter än 1. Utan frågan gäller här närmast, om olika dimensioner af samma längd, t. ex. 
17 fots virke med resp. 5", 10" och 15" diameter på midten skola debiteras efter relations- 
talen 1: 2: 3 eller efter dessas kvadrater 1: 4: 9. För det senare alternativet talar ju den 
omständigheten, att flottningssvårigheten i många fall är direkt proportionell med kubik- 
massan eller för samma längder med diametrarnas kvadrater. Valet af det första alterna- 
tivet förutsätter därför att detta inflytande motväges af andra betydande moment i flottningen, 
där svårigheten vid lika längder växer lårgsammare än diametern, 
ER 
