DISKUSSION. 307 
att skillnaden mellan hans och min ståndpunkt i den afhandlade frågan 
icke är så stor, som det kan förefalla. 
Herr Pettersson har framhållit, att man bör grunda beräkningarna i 
detta fall på erfarenheten. Så är också min uppfattning, och därför har jag 
i den uppsats, som citerades, framhållit de moment, som jag från denna syn- 
punkt anser vara de viktigaste, och påvisat, att längden af virket därvid 
måste i första rummet beaktas. Detta har nu senast bestyrkts af en så prak- 
tisk man som disponent Ljungberg, som framhållit ett fall, då längden ensam 
varit bestämmande för flottningsafgifterna. 
Min uppsats är delvis riktad mot kubikfotsberäkningen. Den påvisar, 
att vid kubikfotsflottningen kommer beräkningen att ställa sig så, att längden 
kommer att ingå i direkt enkel proportion, medan diametern på virkets midt 
ingår med sin kvadrat. Ett groft timmer, som hade samma längd men dub- 
belt så stor diameter som ett smäckrare, skulle draga 4 gånger så stor af- 
gäld som det smäckrare. Jag har med min utredning trott mig kunna visa, 
att en afgäld, grundad på kubikfotssystemet, icke stämmer öfverens med vår 
erfarenhet i praktiken, därest hvarje slag af flottgods skall draga en kostnad, 
motsvarande det besvär virket gör i flottleden. Ty vår erfarenhet visar, att 
diametern har relativt ringa inflytande på flottningssvårigheterna, då däremot, 
såsom herr Ljungberg framhöll, längden i första hand är den bestämmande 
faktorn. Och därpå har jag grundat min framställning. Den skulle ut- 
mynna i vissa relationstal, som skulle kunna sammanställas i en nota, om 
man så vill. Jag har gjort början till en sådan i den framställning, jag 
lämnat. 
Man kan ingalunda konstruera en sådan nota på samma sätt som en 
tabell öfver körpriser för timmer, därvid man kan profköra och noga be- 
stämma drifningskostnaden för hvarje timmerdimension på en gifven väg- 
längd. Vid flottningen måste man nöja sig med snart sagdt förmodade me- 
deltal, ty skilda timmer af samma dimension kunna under flottning i samma 
distrikt af en flottled förorsaka mycket olika kostnad och besvär. Här gif- 
ves alltså rätt stort utrymme åt det spekulativa omdömet. Det är på grund 
häraf en formel kan vara bra såsom uttryck för en ledande princip vid 
dessa beräkningar. 
Disponenten Ljungberg: Jag glömde att påpeka, att mängden af virket 
på vattendragen spelar en stor roll. Vid flottledsbyggnader, där det flottas 
500,000 timmer, flottar man detta vanligen lika billigt som 300,000 timmer. 
Jag menar, att om man jämte timret slänger ned en rätt stor portion kolved 
och mindre virke, får man det ned för samma pris, i allmänhet åtminstone. 
Man får då ned en större mängd ved för samma pris, naturligtvis inom 
vissa gränser. 
I Dalarna ha vi delvis praktiserat med, att kolvedspinnarne kastats i 
vattnet efter skogstimret. Vi ha gjort detta bland annat för att slippa få 
så stora skiljningskostnader. Och dessutom när det varit knappt med vatten, 
så har det icke betydt så mycket, om en kvantitet kolved stannat på vatten- 
draget, då det däremot är till stor förlust, om timret ligger kvar och spricker. 
Jag tror icke man kan få absolut rätt, äfven om man matematiskt räk- 
nar ut relationen mellan flottningskostnaderna för de olika virkessorterna inne 
på sitt rum. Jag tror det är bättre att hålla sig till de praktiska erfaren- 
eter, som vederbörande i flottningsföreningarna kunna lämna. 
