MEDDELANDEN. 315 
Jägmästvaren Hollgren; Då ingen vill åtaga sig detta uppdrag, anser jag 
att enda utvägen är den, att styrelsen själf åtager sig bestyret. 
Ordföranden: Då man måste anse, att de försök styrelsen gjort i denna 
sak strandat, förenar jag mig med byråchefen Örtenblad uti att, om en kom- 
mitté skall tillsättas, mötet själf tillsätter densamma, Jag tycker icke det vore 
vidare lämpligt att lämna detta uppdrag åt styrelsen, då styrelsen misslyckats 
i detta hänseende. 
Disponenten Hasselblad: Jag anser, att det föreslagna antalet af 3 kom- 
mittéledamöter är för litet. Det finnes många föreningar och det bör vara 
någon representant från hvarje förening, annars kan det hända, att det icke 
blifver något af. MHufvudsaken är att de förstå, att de hafva fördel af att 
vara förenade med centralföreningen 1 Stockholm. Det har händt, att andra 
föreningar icke haft reda på, huru det hänger ihop. Därföre bör kommittén 
bestå af mer än 3 ledamöter, men huru många därom vill jag icke yttra mig. 
Jägmästaren Westberg: Jag anser, att en kommitté af 3 personer vore 
lämplig, men att hvarje ordförande för de olika skogsförbunden borde kallas 
till kommitténs sammanträde så att på detta sätt hvarje förening kunde blifva 
i tillfälle framföra sina olika intressen, då en sammanjämkning gifvetvis lättare 
vore att motse. 
Disponenten Hasselblad: Jag vill förena mig med den föregående talaren. 
Jag tror, att detta sätt vore det lämpligaste. 
Byråchefen Övrtenblad; Jag tror det skulle blifva svårt att få stadgar till 
stånd, om det blefve för många medlemmar i kommittén. Det torde icke 
möta något hinder att, om det blir en kommitté af 3 personer, den utarbetar 
ett förslag och skickar ut det till de olika föreningarnes herrar ordförande. 
Men att tänka sig, att ett större antal kommitterade för att utarbeta förslag 
till stadgar skulle resa långa vägar från olika delar af landet med risk att 
till slut kanske icke komma till något resultat, anser jag mindre välbetänkt. 
Af erfarenhet kan man förutse, att det skulle vara svårt att komma till någon 
enighet, om det blefve ett stort antal ledamöter i kommittén. Jag anser det 
därför bättre att hafva ett litet antal, som utarbetar stadgarne. 
Härefter beslöt Föreningen att tillsätta en kommitté af 3 per- 
soner, men att uppskjuta valet häraf till efter frukostrasten. 
SG: 
Bör Föreningen för skogsvård anordna en exkursion innevarande 
sommar och i så fall hvart? 
Jägmästaren MHollgren: Jag anser, att om en dylik exkursion skall äga 
rum, den bör företagas till ett område, som representerar de olika delarne 
af landet, och det borde således vara till någon trakt i mellersta Sverige. 
I detta hänseende borde man tänka på Kolmårdens och Finspångs skogar 
med dess 50- å 60-åriga planteringar. Därjämte finnas därstädes allmännings- 
skogar. Vidare hafva vi därintill belägna Näfvekvarns bruks rekognisionsskogar, 
där skogsindelning skett för 40—50 år sedan och hvilka nu skötas på ett 
planmässigt sätt. Jag tror, att om man besåge dessa områden, man skulle 
kunna inhämta många goda erfarenheter, som man sedermera kunde tillämpa 
hvar och en på sin plats. Fara vi, såsom vi förra året gjorde, utomlands, 
så kan man blifva missledd. Man ser t. ex. mycket fina skogar af silfver- 
