NOTISER. 329 
för att icke säga nödvändigt, att Domänstyrelsen erhölle bemyndigande att af det 
årliga anslaget till inköp af mark för statens räkning få använda något belopp för 
förvärfvande af smärre områden, som förtjäna att skyddas. 
Att det skulle åligga skogsstatens tjänstemän att sörja för bevakandet af de 
reserverade områdena, torde utan vidare kunna anses gifvet. Och kommitterade 
hålla före, att så borde ske ej blott i fråga om skogar, utan äfven i fråga om andra 
områden, som kunde förtjäna att skyddas. 
Det måste äfven anses i högsta grad önskvärdt, att äfven några torfmossar af 
olika slag där och hvar blefvo afsatta till skyddsområden. Detsamma gäller om 
mindre sjöar, vissa sjöstränder o. s. v. Det torde i det hela taget kunna anses 
önskvärdt, att enstaka mindre områden af alla slags växtformationer, från skogar 
och löfängar till hedar och strandängar o. s. v. bli inom olika delar af landet reserverade. 
Det torde vidare kunna ifrågasättas, om icke — i mån som material därtill 
blefve samladt — genom Domänstyrelsens försorg för de olika provinserna borde 
utgifvas skogsbotaniska minnesböcker i enlighet med dem, som på föranstaltande 
af preussiska jordbruksdepartementet utgifvits öfver Västpreussen och Pommern. 
För att kunna hålla reda på de skyddade områdena och föremålen och för 
att dessa skola komma forskningen till godo, är det absolut nödvändigt, att de 
registreras samt att platsen för deras förekomst på en karta utmärkes. Kommit- 
terade hafva föreställt sig, att det lämpligast kunde ske sålunda, att hvarje jäg- 
mästare finge sig ålagdt att i en särskild liggare införa och på en karta utmärka 
de staten tillhöriga områden och föremål, som inom det under honom lydande re- 
viret blifvit skyddade. En förteckning öfver desamma, med årliga kompletteringar, 
borde sedan insändas till Domänstyrelsen, så att man på ett ställe kunde erhålla 
öfverblick öfver de områden och föremål, som sålunda skyddats. 
Kommitterade hemställa, att proposition måtte aflåtas till riksdagen angående 
en lag därom, att de i enskild ägo befintliga naturföremålen, som på ägarens fram- 
ställning eller med dennes medgifvande blifvit registrerade såsom naturminnes- 
märken, för all framtid skulle vara fridlysta. 
Vidare ifrågasättes, om icke torghandel med vilda växter, hvilka äro försedda 
med rötter eller rotstockar, borde totalt förbjudas. Den, som iakttagit den sköf- 
ling, för hvilken vår vanliga blåsippa är utsatt i Stockholms omgifningar genom 
en dylik handel, kan icke förneka, att ett dylikt förbud vore väl motiveradt. Andra 
växter, som starkt hotas på grund af deras begärlighet såsom handelsvara, äro id- 
granen och misteln. 
Kommitterade hemställa om att ett förslagsanslag på extra stat, att utgå från 
och med år 1906, å 2000 kr. måtte ställas till Vetenskapsakademiens förfogande 
för vidtagande af anförda åtgärder, hvilka kräfva en del kostnader. 
En särskild uppmärksamhet från naturskyddssynpunkt synes kommittén böra 
ägnas åt sjösänkningar. Kommittén beklagar att en sådan sänkning som Tåkerns 
fått äga rum, Det vore synnerligen önskligt att densamma icke ytterligare fullföljdes, 
hvarigenom det för denna sjö så egendomliga och för vårt land enastående fågellifvet 
skulle försvinna. Detsamma gäller sänkningen af Hornborgasjön i Västergötland. 
Kommitterade framhålla, att jaktstadgan är i behof af en grundlig omarbet- 
ning, på det att äfven andra djur än sådana, som kunna uppfattas såsom jaktbara 
i detta ords vanliga mening, må bli skyddade. Kommittén vidrör särskildt den 
fara, som hotar två af våra förnämsta däggdjur, björnen och kronhjorten. 
Äfven framhålles den stora fara, som på senare åren börjat hota vissa arter af 
våra fåglar på grund af deras användning såsom prydnadsföremål. 
