336 J. MEVES. 
Malungs socken på gränsen mot Lima och vid Grönlund, i Tyngsjö 
kapellförsamling ofvan kyrkan, på 2:a blocket af Fuludals kronopark 
och på 12:e blocket af Särna besparingsskog, samt dels inom Värm- 
land i Norra Finnskoga socken vid Hynna-ån och vid Långflon på båda 
sidorna om Klarälfven, i Södra Finnskoga socken (förenämnda af mig 
besökta trakter), äfvensom i Lekvattnets socken å Fryksände och Lek- 
vattnets kyrkoskog Långsjöhöjden utmed Rottne älf. På de allra flesta 
af dessa ställen hade tallspinnaren dock iakttagits endast sporadiskt, 
hvarför närmare undersökningar på dem ansågos öfverflödiga. Larvrevi- 
sionerna skulle därför inskränkas till vissa trakter i Södra Finnskoga 
och i Lekvattnets socknar, som verkligen syntes hotade. 
Biträdande jägmästaren H. Wolff. åt hvilken anförtroddes åtgärder- 
nas ledning, fann vid revisionen, som företogs i oktober månad, i Södra 
Finnskoga under 126 undersökta träd tillsammans blott 59 larver, och 
största antalet under samma träd var 6; således ett ganska lugnande 
resultat. 
Vid Långsjöhöjden i Tekvattnets socken var förhållandet däremot 
sämre, i det att 759 larver hittades under 313 träd, af hvilka 44 hade 
att uppvisa 6—35 larver per träd eller ett antal, som i Tyskland anses 
påkalla limning för en börjande härjnings kväfvande. 
Härvid måste ock särskildt märkas, att larverna denna höst voro 
mycket små, 1,;,—2 cm. långa och alltså mycket lätta att förbise vid 
revisionen, hvilken därför måste anses ha gifvit ett väl lågt utslag i för- 
hållande till verkligheten. 
Emellertid kunde det ju vara möjligt, att tallspinnarens naturliga 
fiender, parasitsteklar, funnos i sådan mängd att desamma kunde utan 
människans hjälp betvinga tallspinnaren innan egentlig skada skedde 
på skogen. För besvarande af detta viktiga spörjsmål hade såväl jag 
som läraren i zoologi vid skogsinstitutet d:r G. Grönberg, hvilken snart 
efter min återkomst från förenämnda resa på domänstyrelsens förord- 
nande besökte samma trakter, redan våren 1903 hemfört en mängd full- 
vuxna larver och puppor från det Södra Finnskoga angränsande norska 
härjningsområdet. Dessa, kläckta fram på sommaren, afgåfvo ock del- 
vis den stora parasitstekeln ÅAnomalon circumflexum L. i stället för 
fjärilar, till ett procenttal hos mig af 235 och hos d:r Grönberg något 
mindre. Sedermera undersöktes genom d:r Grönberg de små larver, 
som jägmästare Wolff på svenskt område hittat vid larvrevisionen hösten 
därpå, och dessa befunnos vid obduktionen innehålla parasitlarver, de 
från Södra Finnskoga till 17,3 Zz och de från Långsjöhöjden till 15,5 Z. 
Intet af dessa senare procenttal var nog högt för att ensamt på grund 
däraf underlåta limning. Men då på det närgränsande norska härjnings- 
