338 J. MEVES. 
Långsjöhöjden ännu voro olimmade. Limkvantiteten var visserligen 
beräknad för något öfver 200 har under vanliga förhållanden, men till 
följd af den använda kartans mindre tillförlitlighet hade den verkliga 
ytvidden antagligen underskattats, och under arbetets fortgång hade 
limningen ansetts böra utsträckas å östra sidan om älfven till större 
bredd än den beräknade. Härtill kom, att skogen delvis var tät och 
möjligen kräfde mera lim per hektar. Emellertid var, såsom sedermera 
ock bekräftats, den från limning uteslutna trakten den minst farliga. 
Kesita FED Em Ijupdalen + Ni 
iämsjöre rs - 
INS) RS 
Håkon AL YSnupptorp 
— Kärrtor P- 
opiliberg 
Valeberg-., 
iv. Splrkföttg 
H 
G FO 
FIK F Tykså ä 
Berg” 
Fig. 1. Kartskiss öfver Tallspinnarehärjningens hufvudområde. 
Det streckade området angifver ungefärliga utbredningen af 
angreppet. Skala I: 200,000. 
Att limningen ej börjats och afslutats för tidigt syntes däraf, att 
omkring den 21 april larver började stiga upp ur vintersömnen på norska 
sidan vid Flisaälfven, innan limningen där var fullt afslutad öfverallt. 
I de svenska, högre belägna trakterna kunde dock ännu inga larver för- 
märkas i rörelse, innan arbetet var fullbordadt. 
Den 18—24 juli 1904 undersöktes närmare af mig jämte jägmästare 
Wolff de två områden, där limning ägt rum. 
Beträffande Södra Finnskoga visade sig antagandet, att någon vidare 
fara för insektens spridning här ej förelåge, hafva varit riktigt, ty på 
de proflimmade träden anträffades nedom limringarne endast ett ganska 
