TALLSPINNAREN I VÄRMLAND ÅREN 1903 OCH 1904. 343 
är att märka, att denna höst larverna voro 4—6 cm. långa (föregående 
höst blott 1,;— 2 cm.) och alltså mycket lätt funna, hvarför utslaget borde 
vara ganska tillförlitligt. D:r Grönbergs parasitundersökning på 187 
larver visade 31,02 2 angripna. Häraf kunde slutas, att den återstående 
lilla stam af tallspinnare, som ännu finnes i skogen, icke låter befara 
afsevärd skadegörelse innan densamma hinner tillintetgöras af de sig 
förökande parasiterna. På grund häraf beslöt ock domänstyrelsen den 
12 december 1904, att vidare atgärder icke skulle företagas, men att 
kyrkoskogens bevakare, som visat sig mycket intresserad i denna sak 
och hade god iakttagelseförmåga, skulle uppmanas att vidare uppmärk- 
samma insekten och, i händelse ökning af densamma skulle förmärkas, 
genast underrätta vederbörande jägmästare därom. 
Så har då, mänskligt att se, en öfverhängande fara för våra tall- 
skogar i västra Sverige åtminstone för denna gång blifvit lyckligen af- 
värjd med jämförelsevis ringa arbete och kostnader,' tack vare den för- 
ödande härjning, som våra grannar på andra sidan Kölen varit utsatta 
för och utan hvilken vi högst antagligt icke märkt något oråd förrän 
förödelsens styggelse stått tydlig för våra ögon. Vi hafva ju veterligen 
aldrig förut varit utsatta för obehag af denna vackra och ståtliga fjäril, 
hvars sällsynta åtkomst i inhemska exemplar hittills städse fyllt den 
svenska samlaren med oblandad glädje, vare sig han tillika var skogs- 
man eller icke. 
Den nu erhållna varningen bör emellertid tagas väl ad notam af 
hvarje skogsägare och skogshushållare. Han bör i tallmoar noga gifva 
akt på insektens möjliga förekomst, och om han misstänker att den 
ökas i någon oroväckande grad, anmäla sådant hos vederbörande läns: 
styrelse eller hos domänstyrelsen, på det att sakkunnig undersökning 
må kunna anordnas. Ty tallspinnaren kan, såsom talrika exempel 
särskildt på kontinenten visa, på tallskog åstadkomma förödelser fullt 
jämförliga med dem, som dess släktinge nunnan (Liparis monacha L-.) 
anställer på granskog. En väsentlig skillnad finnes dock mellan dessa 
två arter i fråga om människans maktmedel emot dem. Medan hittills 
åtminstone intet medel påfunnits att direkt förgöra nunnan, utan endast 
indirekta och alltså långsammare verkande hjälpmedel, hufvudsakligen 
afsedda att befordra sjukdom hos hennes larver, stå oss till buds, är 
däremot den så kallade limningen, såsom vi här ofvan sett, af absolut 
utrotande verkan på tallspinnaren, helt enkelt beroende därpå, att den 
sistnämnde öfvervintrar såsom larv på marken och om våren kan ge- 
nom limning afstängas från all näring, som måste hämtas från tallar- 
nes barr. 
! Kostnaderna hafva uppgått till innalles 5.418 kr. 70 öre, inberäknadt reseersättningar. 
