348 J- MEVES. 
hängande, och genast börja vingstumparne att växa fram utefter krop- 
pens sidor med en förvånande snabbhet. Inom mindre än en timme 
är hela skruden klar, en väldig massa löst exkrement utslungas, och, 
om denna tidpunkt råkat infalla på natten och tillfälle för öfrigt yppar 
sig, är gynnaren nu genast redo att börja sin kärlekssaga och sörja 
för sitt släktes förökning. Fjäriln kan ock använda all sin tid och 
kraft till detta nyttiga(?) och antagligen också angenäma värf, ty inga 
matbekymmer oroa honom af det enkla skälet, att hans mundelar icke 
tillstädja honom att taga till sig en enda munsbit eller en droppe 
styrkedryck, hvarför han nog icke heller torde känna något behof af 
dylikt. Men han har ju ock under sin larvtid försett sig med föda 
öfvermåttan väl — till skogsmannens förtviflan! 
I sammanhang härmed tillåter jag mig erinra läsaren om en syn- 
nerligen rolig skildring af »tallspinnaren — i Värmlands läns landstat>, 
signerad S—e, som återfinnes i denna tidskrifts årgång 1903, sid. 306. 
Iklädd ett ovanligt humoristiskt omhölje förråder skildringen hos för- 
fattaren en framstående förmåga att skarpt iakttaga och att naturtroget 
återgifva det sedda. 
