MEDDELANDEN OM NATURMINNEN. 353 
dersson bland annat påpekat behofvet af skydd jämväl: för de intressanta 
reliktförekomsterna af ädlare löfträd, t. ex. almen i södra Lappland. I 
sammanhang härmed vill jag erinra, att dylika reliktförekomster kunna 
påvisas äfven för örtartade och andra växter. Så har t. ex. underteck- 
nad funnit den vanliga ormbunken (Pferis aquilina) vid Stora Lule älf 
och äfven på ett annat ställe i Lule Lappmark ganska långt ofvanom 
den i flororna för Sverige angifna nordgränsen för ifrågavarande skogs- 
växt. För att nämna ett par andra exempel har jag äfvenledes i Lule 
Lappmark anträffat Pyrola chlorantha och media, af hvilka den förra 
uppgifves icke gå nordligare än till Jämtland och den senare förut är 
nordligast funnen vid Umeå. Är nu redan i och för sig skogens mark- 
betäckning och växtsamhällena i den orörda skogen, sådana de där te 
sig i sitt ursprunglighetstillstånd, för forskaren ett intressant område, 
så erbjuda dylika reliktförekomster af en skogsväxt eller dess yttersta 
förposter mot norr ännu större intresse, — ett intresse som till fullo 
berättigar några obetydliga ansträngningar att åt eftervärlden bevara 
äfven dessa naturens minnesmärken. 
Jockmock den 3 april 1905. Otto Vesterlund. 
9. Kurraboken å Hallandsås. 
På en af Skånes naturskönaste platser å södra sluttningen af Hal- 
landsås i hagmarken till kronodomänen Önnarp (Grevie socken) om- 
kring 3 km. från Förslöfs järnvägsstation står i ett mindre bokbestånd 
den s. k. Kurraboken. Detta märkliga träd är i hela den omgifvande 
trakten väl bekant, och omkring detsamma samlas ofta traktens ungdom 
till dans och lekar. 
På afstånd ser trädet måhända något »skräpigt» ut, men vid när- 
mare skärskådande vinner det säkerligen hvarje betraktares största in- 
tresse och torde efterlämna det märkligaste kuriositetsminne såsom 
vittnesbörd om naturens någon gång så sällsamma nyck. 
Det åldriga trädet, som likväl är afsevärdt lägre (blott omkring 12 
meter) än sina omkringstående yngre kamrater, har en brösthöjdsdia- 
meter af 119 cm. Den ganska platta kronans diameter är öfver 21 
meter. Närstående bild (fig. 1), hvars fotografiska original välvilligt 
ställts till tidskriftens disposition af Kungl. Vetenskapsakademiens na- 
turskyddskommitté, torde gifva ett totalintryck af trädet. Vid cirka 2 
meters höjd delar sig stammen i 3 grenar. Två af dessa sammanväxa 
äter vid 4 meters höjd. En detaljbild af denna egendomliga samman- 
växning visar fig. 2. De båda grenarne skiljas så för att vid 6 meters 
