HUGO SAMZELIUS, SKA 
denna relation söka framhäfva åtskilliga nya synpunkter eller i den 
kritik, som i litteraturen ingått, tidigare icke tillräckligt beaktade sådana. 
Genom den af Maria Theresia den 7 januari 1769 gifna jaktlagen 
i Österrike påbjöds en allmän jaktskatt om 2 floriner och genom gu- 
vernör Sacks förfoganden ordnades jaktförhållandena i Rhenprovinserna 
den 18 augusti 1814 sålunda, att landet delades i jaktområden, som ut: 
arrenderades för kommunernas räkning. Det var troligen vetskap om 
dessa anordningar, som i början af förra århundradet föranledde åt- 
skilliga personer att i utgifna tryckalster uttala sig för införandet af en 
allmän jaktskatt i Sverige. Officiellt påyrkades en dylik jaktskatt, jämte 
utarrendering af rätten till jakt å nyttigt villebråd inom kronoparker 
och häradsallmänningar, af de kommitterade — öfverhofjägmästaren 7. 
W. Sprengtporten, kammarrådet E. Cassel och hofjägmästare I. ÅA. Ström 
— hvilka jämlikt k. förordnande af den 26 mars 1828 hade att lämna 
en utredning angående skogshushållningen och jakten i riket. TI sitt 
samma år afgifna betänkande framhålla dessa nödvändigheten af en 
jagtafgifts införande (Cassel har emellertid härtill fogat en reservation 
med sin i denna punkt afvikande mening). Kommitterade yttra sin 
öfvertygelse, att »en sådan afgift icke bör för den skattskyldige blifva 
serdeles tryckande, enär den, hvilken betraktar jagten mera såsom ett 
nöje, än som ett medel till vinning, säkerligen skall med beredvillighet 
erlägga ett obetydligt bidrag, hvarigenom han kan hoppas, att i större 
mått och mera ostörd få njuta jagtens fördelar. För dem åter, som af 
jagten gör ett yrke, bör det ej synas obilligt, att han, för det skydd sta- 
ten lemnar hans näring, varder underkastad en lindrig afgift, som ofta 
med ett enda skott mångdubbelt betalas.» Kommitterade, som säga 
sig icke befara, att en dylik afgift för jaktyrkets eller jaktnöjets utöf- 
vande skulle medföra »en ofördelaktig verkan på Landets innevånares 
martialiska anda» eller »någon rubbning af Svenska folkets krigiska 
lynne», i hvilka afseenden jaktutöfningen alltid menats vara af hög be- 
tydelse, hemställa äfven, i $ 5, om följande, som här intages på grund 
af att jag framdeles skall till denna sak återkomma: »I afsigt att möj- 
ligen bereda en inkomst åt Staten, borde rättigheten att jaga nyttigt 
villebråd å Kronoparker, Lands- och Härads-allmänningar, utan inskränk- 
ning i den jagt, som för Kongl. Maj:t eller Dess Hofhållning derstädes 
kan anställas, eller, med undantag af de parker, som för detta ända- 
mål serskildt afsättas, efter ett fastställdt minimi-pris, på tre år i 
sender, å öppen auction, inför vederbörande Läns-Styrelser till den 
mestbjudande upplåtas, med vilkor, att jagt-rättigheten endast i öfver- 
