380 NOTISER. 
Västra Sveriges Skogsvårdsförbunds årsmöte ägde rum den 27 juli å Kinne- 
kulle. Mötet, som var besökt af närmare ett $o-tal medlemmar, leddes af länsjäg- 
mästaren IL. Olén. Förbundet beslöt vidhålla det vid årsmötet i Göteborg 1902 
fattade beslutet att bidraga med 25 öre per år och person för åstadkommande af 
ett allmänt skogsvårdsmöte i Norrköping 1906. Afgående styrelsemedlemmar åter- 
valdes, och nästa årsmöte bestämdes att hållas i Uddevalla. 
Norrlands skogsmannaförbunds sjunde årsmöte hölls den 4 augusti i Söder- 
hamn under ordförandeskap af förvaltaren Th. Mannerfelt. Sekreteraren i Gäfle- 
borgs läns skogsvårdsstyrelse, Auditören E. G. Leksell höll föredrag om skogs- 
lagstiftningen i Sverige. Af uppställda diskussionsfrågor behandlades Föryngringen 
i våra skogar, Blajkstads bundtningssystem vid flottningen, Uppkvistningen af träd 
i yngre skogs bestånd, Anskaffande af arbetare till kolning, skogskultur och dylika 
arbeten, Om lefvande stängsel, Om anordnande af lämpliga observationspunkter 
inom skogsområdena under eldfarliga tiden och Hvilka metoder lämpligast kunna 
användas dels för ernående af största möjliga kolutbyte och dels för billigaste kost- 
nad. Länsjägmästaren C. Åhman höll föredrag om de nya skogslagarnes praktiska 
tillämpning. 
Afgående styrelse, hrr Gust. Ekström, E. O. Hjelm och P. Sjödin, och revi- 
sorer omvaldes. 
Följande dag den 5 aug. företog mötet utfärd till Ljusne, dit förbundet in- 
bjudits af Ljusne-Woxna Aktiebolag. — Nästa möte kommer att hållas i Sundsvall. 
Södermanlands —Östergötlands skogsmannaförbund höll den 12 och 13 aug. 
årsmöte i Flen under ordförandeskap af kammarherren, grefve Cl. Lewenhaupt. 
Första dagen var anordnad en exkursion till Hållbonäs, en af Södermanlands skogs- 
rikaste egendomar, där särskildt de olika skogskulturerna demonstrerades. Andra 
dagen föredrogs styrelse- och revisionsberättelserna, hvarjämte en mängd frågor i 
skogs- och jaktvård diskuterades. 
I FRÖFRÅGAN. Under diskussionen i denna fråga vid årsmötet den 6 sist- 
lidne april anförde hr Holmerz, enligt referatet i denna tidskrift, sid. 289. »I byrå- 
chefen af Zelléns föredrag omnämndes, att jag sagt, att 40—960-åriga tallar lämnade 
det bästa fröet. Det kan vara till viss grad sant, att jag sagt detta, men jag har 
äfven sagt etc. etc.» Häraf kan antagas, att undertecknad i det inledande, skrift- 
ligt affattade föredraget, som upplästes af byråchefen Meves af anledning att jag 
var förhindrad att själf närvara, skulle citerat något hr H:s i tryck förekommande 
yttrande och giort detta endast i viss grad riktigt och i hvarje fall ofullständigt. 
Då jag ej var i tillfälle att omedelbart tillbakavisa denna insinuation, ber jag att få 
göra det på detta sätt. Jag åberopade alls icke något af hr H:s egna yttranden 
eller hans åsikter, utan endast att det framgått af undersökningar, gjorda såväl af ho- 
nom och byråchefen Örtenblad som af skogsförsöksanstalten, att kottar af jämförelse- 
vis unga träd vore att föredraga framför dem af äldre träd. Jag framhöll det som 
egendomligt, men på samma gång af fördel, att de unga träden intill 60 år »ofta 
lämna de bästa och grobaraste fröna och de största kottarne». Herr Holmerz myc- 
ket intressanta undersökningar »om tallens grobarhetsålder» finnas införda i »tid- 
skrift för skogshushållning» 1900 h. 4, och sammanfattas resultaten, ehuru dessa an- 
gifvas ej hafva allmängiltigt värde, uti några punkter, af hvilka vi taga oss friheten 
citera följande: »Af tab. II framgår — — — att man till fröträd företrädesvis bör 
välja tallar, som äro mellan 30 och 60 år, och att man ej utan i nödfall bör såsom 
fröträd använda öfver, 100 år gamla träd,» Att döma efter andra, senare gjorda 
undersökningar är allmängiltigheten häraf snarare styrkt än jäfvad. ”Å 
