SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT 1005, H. I0, 
En insektshärjning och dess inflytande 
på vegetationen. 
Af And, Holmgren. 
Under en resa år 1901 inom Arjepluogs och Jockmocks lappmarker hade 
jag tillfälle att något närmare studera en insektshärjning å björk, sanno- 
likt föranledd af larven till bladstekeln MNematus septentronalis. Jag 
hade tvifvelsutan ej kommit att fästa mycket afseende vid denna före- 
teelse, om jag ej från första början observerat, att markbetäckningen 
under och närmast omkring björkarne i väsentlig mån förändrats efter 
härjningen, hvilket äfven gaf mig anledning antaga, att dylika härj- 
ningar hafva något samband med en del skogstypers utveckling. 
Ett genomgående drag i tallskogarne inom lappmarkerna är björ- 
kens ymniga förekomst. Detta träd blir allt allmännare, ju närmare 
fjällregionen man kommer, tills det slutligen alldeles tar öfverhanden, 
bildande den s. k. björkregionen. Jag har knappast någonstädes i fjällens 
närhet påträffat ett rent tallbestånd. Den viktiga roll björken sålunda 
spelar i de lappländska skogarne, i synnerhet närmare fjällen, och som 
ej äger motsvarighet i södra delen af landet, har sin orsak i vissa spe- 
ciella betingelser, som de nordiska och arktiskt-alpina trakterna erbjuda. 
För att ej gå utom ämnet för denna lilla uppsats, vilja vi endast söka 
i någon mån utreda några företeelser, som sammanhänga med en af 
orsakerna till björkens öfvervikt närmare fjällen, nämligen en insekts- 
härjning af ofvannämnda slag. 
Stekeln lägger vanligen sina ägg i de högre delarne af björkkronan, 
hvarför dessa delar först angripas af larverna, hvarpå härjningen så 
småningom sprider sig från grenarnes spetsar inåt kronan och från gren 
till gren nedåt stammen. Följden af denna härjning blir den, att de afätna 
skocten dö bort under det följande året. Ofta nog anträffas dock å 
härjningsplatserna en del träd eller buskar, som endast i toppen äro 
döda, men som längre ned äga friska skott, som kunna lefva flera år 
efter härjningen. 
Af larvernas spillning, nedfallna döda larver (hvilka dödt af brist 
på näring eller af sjukdom), bladrester, m. m. gödes marken högst be- 
tydligt. Under de närmaste åren efter härjningen visa sig följderna 
Skogsvårdsföreningens Tidskrift, 1905. 28 
