388 AND. HOLMGREN. 
björkskotten åter spirat upp från stubbarne, fortlefver ännu enen, ehuru 
den synes föra en något tynande tillvaro å de platser, där björkskogen 
står som tätast. Jag var i tillfälle iakttaga ett för cirka 30 år sedan af 
insektslarverna härjadt område, där denna björkskogstyp uppträdde '!. 
Markbetäckningen i denna var af följande sammansättning. 
Lafvar (e) 
Mossor (t) 
Ris (t—Ss) 
Gräs och örter (s—r) Åira s. flv. r, Solidago e, Epilobium e., m. fl. 
Buskar (y), en (y), björk (e), rönn (e). 
Björkbeståndet var ungefär till hälften slutet med inblandning af 
enstaka stående, växtliga, frodiga tallar. Anmärkas bör, att läget var 
väl skyddadt mot väster. 
Att denna skogstyp ej är af blott öfvergående natur, har jag å 
flere ställen i fjälltrakterna varit i tillfälle konstatera. Jag gjorde vid ett 
tillfälle bland annat den iakttagelsen, att i björkskogen enarne med få 
undantag stodo ordnade i rader. Detta väckte min uppmärksamhet, 
och jag sökte anledningen, men fann den ej förr än förutnämnda om- 
ständigheter blifvit klara för mig. Vid närmare undersökning af jorden 
under dessa i rad stående enbuskar, fann jag nämligen å flerfaldiga 
ställen gamla lämningar af björknäfver. Emedan enarne och bjökbe- 
ståndet å stora områden synbarligen hvar för sig voro tämligen likåld- 
riga (med undantag af en och annan gammal enstaka stående, knotig 
en), var det tydligt, att en härjning af björkskogen i en aflägsen tid ägt 
rum. Denna tid skulle kanske efter noggranna åldersbestämningar af 
björkbeståndet kunna approximativt angifvas. Omnämnda björkskogstyp 
har därför, så vidt jag kunnat finna, sin närmaste orsak i en insektshärj- 
ning. Samma typ har jag iakttagit å flere ställen såväl inom barrskogs- 
som björkskogsregionerna, men hvad den förra beträffar, endast i dess 
öfre delar. Detta har gifvit mig anledning att genom namnet Betuleta 
JFuniperina borealis inregistrera densamma bland våra öfriga björkskogs- 
typer. 
Under samma sommar iakttog jag denna insektshärjning å flerfal- 
diga ställen, såsom utmed stigen Rebakudden — Märsa—Löfnäs, strax 
öster om Akkapakte inom barrskogsregionen, på flere ställen å Arvastu- 
oddar, i Skeldvaredalen m. fl. ställen inom björkskogsregionen”. Dess- 
utom observerade jag samma härjning utmed stigen mellan Levik och 
Niauve inom Jockmocks socken. Af herr doktor Lindskog i Arjepluog 
! Med full bestämdhet uppgaf en mig åtföljande lapp, att han å denna plats bär. 
gat kreatursfoder efter björkskogens bortdöende, som han påstod förorsakats af »en grön mask». 
? Dessa platser belägna inom Arjepluogs lappmark. 
