NÅGRA BILDER FRÅN EN SVENSK LÖFÄNG. 397 
Att asken, som är ett ljusälskande trädslag, kunnat uppväxa under 
björkarne, som ännu stå tätt fastän de för något år sedan glesnats 
kan ej förklaras på annat sätt än genom den bördiga jordmånen. Af 
betningen synes asktelningarne ej alls hafva lidit. 
Förutom björk och ask finnas i Enäshagen gamla ekar, planterade 
medelålders bokar, yngre lönnar (spontant) m. fl. löfträd samt barr- 
skog. 
Ofvanstående knapphändiga anteckningar hafva meddelats i hufvud- 
sakligt syfte att väcka uppmärksamheten på och vinna terräng för 
boken, för hvars utbredning i mellersta Sveriges landskap söder om 
Dalälfven och Bergslagen klimatet ej torde lägga hinder i vägen. 
Örebro i mars 1905. 
Fredrik Giöbel. 
Åtgärder till den svenska jaktens förbättrande. 
Kritisk redogörelse. (Forts.). 
Af Hugo Samzelius. 
De anmärkningar eller förslag, som tidigare blifvit mot jaktstad- 
gans föreskrifter framställda, gälla väsentligen ifrågasatta lämpligare 
fredningstider för vissa djurarter, skärpt kontroll öfver och begräns- 
ning af handel med vildt under förbjuden jakttid, ifrågasatt ut- 
arrendering afjakten i oafvittrade skogar och kronoöfverlopps- 
marker o. s. v. I förstnämnda hänseende, beträffande fredningstiderna, 
hafva jaktkommitterade i sitt förslag till stadga lämnat ett i allmänhet 
väl afvägdt utlåtande. Emellertid är, såsom under senare år ofta nog 
och nyligen alldeles särskildt kraftigt framhållits, jaktstadgan skrifven så 
exklusivt ur jägaresynpunkt, att tillräcklig uppmärksamhet icke blifvit 
beskärd de naturvetenskapliga och ännu mindre de estetiska intressena. 
Jaktstadgan skiljer på det skarpaste mellan »skadliga rofdjur» och nyttigt 
villebråd; till de förra hänföras i 8 11 björn, varg,lo, järf, räf, mård, utter, 
säl, örn, berguf, hök och falk, hvilka när som helst, huru som helst och 
hvar som helst få eller till och med böra dödas. Den för skogsstaten 
gällande instruktion af den 29 november 1889 tillförbinder i sin $ 46 
»skogsstatens tjänstemän och betjänte att beflita sig om utödande af 
för villebrådet skadliga rofdjur.> Detta stränga ord utödande eller ut- 
rotande går för öfrigt igen i H. M. Konungens jaktklubbs stadgar (»ut- 
