418 GUNNAR ANDERSSON. 
annat håll under sommaren samladt, tjäna som ett första underlag för 
kunskapen om björkens tjocklekstillväxt i de sydliga svenska fjälltrakterna. 
Den resa, under hvilken det insamlades gick från Bydalen västerut 
genom fjällen till Vallbo, således genom trakter, som såväl i höjd- som 
klimatförhållanden visa den största öfverensstämmelse med dem kring 
Dufed, Ann, Enafors, från hvilka vedexporten till Norge äger rum. 
Björken förekommer här dels jämförelsevis högvuxen, med god stam- 
bildning i blandning med gran, dels mera låg- och vidvuxen i rena eller 
föga granblandade bestånd. Fig. 1 visar en bjökskog af förra slaget, 
hvilken uppenbarligen här föryngras under lång tid, utan att någotdera af 
beståndets bägge viktiga träd vinner öfverhand. Det nedan under I om- 
talade beståndet tillhör det förra slaget, de under 2 och 3 det senare. Det 
mellan Fångvattnet och Vallbo undersökta området ligger lägst och skulle 
närmast kunna betecknas som björkblandad granskog, det vid Storåfallet 
högre och kan sägas vara björkskog med ringa inblandning af gran. 
Från den egentliga björkskogen ofvan barrskogsgränsen härstammar 
profvet 3. Alla de undersökta bestånden äro användbara till vedfängst. 
Aldern och i några fall diametern är bestämd på borrspån, hvilka 
omedelbart efter uttagandet instuckos i särskildt därför tillverkade 
papphylsor. De afvikelser från lefvande material, som genom torkning 
uppkommit torde därför vara ganska små och alla borrspåns krym- 
pning likformig. Den ved, som föres i marknaden, torde ock vid 
torkningen ha undergått en motsvarande krympning. Borrningarna 
äro företagna vid brösthöjd och i de angifna siffrorna är ingen approxi- 
mation gjord för åldern dessförinnan. 
Björkens årsringar äro som bekant vida svårare att säkert urskilja 
än barrträdens. Vid räkningen af årsringarne har så förfarits att en 
yta renskurits, hvarefter den bestrukits med gentianaviolett. Höstveden 
färgas därvid starkare, och räkning af årsringarne har skett säkrare. 
På grund af stammens understundom excentriska växt har det emeller- 
tid icke alltid varit möjligt att med full säkerhet fastställa åldern; så- 
dana fall betecknas med ett c. 
1. Björkblandad granskog mellan Vallbo och Fångvattnet, (fig. 1). 
Vackert, välvuxet bestånd i skyddadt läge 604 m. ö. h.; anses vara den 
bästa skogsmarken på Vallbo. Enligt uppgift skulle skogseld här ha 
gått fram något af åren 1838 till 1840. 
Björken förekommer såsom ofta i fjälltrakterna gruppvis, beroende 
på föryngring genom rotskott, hvilka utvuxit till vanligen 3—4, ibland 
35—6 ungefär likvärdiga hufvudstammar, i hög grad växlande i groflek 
och ålder. Höjden är 10—13 m. Ett par af dessa grupper äro närmare 
undersökta, hvarvid prof tagits af alla utvuxna stammar. Resultaten. 
framgå af nedanstående tabell. 
