466 GUNNAR ANDERSSON. 
med det andra kunde vara orsaken till det till synes så oregelbundna 
sätt hvarpå torkan träffat de enskilda skotten, har å de insända profven 
ett antal mätningar utförts. I ett och annat fall får man visserligen 
det intryck att de längsta skotten hårdast angripits, men de vunna 
talresultaten äro så ojämna 
att det torde kunna påstås 
att något samband mellan 
skottlängd och torka icke 
är möjligt säkert påvisa. 
Ålderns betydelse. Af 
ett visst intresse för kän- 
nedomen om tallens biologi 
är frågan om huruvida träd 
inom olika åldersklasser 
skadadts olika af torkan. 
För att utröna detta fram- 
ställdes i ofvan omnämnda 
cirkulär till revirförvaltarne 
en fråga härom och från 
så godt som alla har svar 
ingått, i många fall ganska 
detaljerade. Af dem fram- 
gå alldeles otvetydligt att 
det så godt som uteslu- 
tande är yngre skog 
upp till 40—350 år, som 
angripits. De få undan- 
tag från denna regel, som 
Fig. 7. Gammal tall i myrkant mellan Rännberg och omtalas må något utförli- 
Landverk, Jemtl. 17 m. hög, diam. 42 cm, (Rundt 
gare behandlas. Inom norra 
Jämtlands revir säges: »de 
yngre tallarne i I:sta ålders- 
klassen äro mest angripna, men äfven äldre ända till 60 —70-åriga tallar 
hafva skadats. Hos de äldre inskränker skadan sig oftast därtill att 
en eller annan sidogren helt eller delvis torkat.» Från närmast sydliga 
revir, Västra Jämtlands, förmäles äfven om ett liknande fall. Jäg- 
mästaren skrifver efter att ha framhållit att medelålders och yngre 
kring densamma funnos talrika metershöga, torkade 
ungtallar). C:a 590 m. ö. h, Förf. fot. 
skog, dock sällan plantskog, är den som egentligen angripits: »Endast 
ett fall å c:a 100-årig skog har iakttagits, nämligen å trakten å ömse 
sidor om Hottösjön, därvid c:a 1/, af träden aftorkat uppifrån.» Från 
ännu ett närliggande revir, Västra Hälsingland, inberättas att torkan 
