OM TALLTORKAN I ÖFRA SVERIGE VÅREN 1903. 469 
direkt undersökning af föremålen själfva, anser jag mig här böra gifva 
en sammanställande öfversikt af de gjorda iakttagelserna och framställda 
förmodandena. 
Ett förhållande, på hvilket ett mycket stort antal revirförvaltare fäster 
uppmärksamheten är den ovanliga utbildningen af 1902 års års- 
skott. Å ena sidan framhålles skottens ovanligt stora längd, å 
andra dess ringa utbildning under den i Norrland så kalla som 
maren 1902. H. Hesselman, som ägnat frågan om tallens höjdtill- 
växt 1900—1903 en ingående undersökning säger därom." »Sommaren 
1902 utmärkte sig i synnerhet i Norrland genom mycket långa årsskott 
hos tallen. En ökning af 50 till och med 100 & och därutöfver i för- 
hållande till 1901 års skott är ingalunda ovanlig, isynnerhet inom de 
inre delarne af Norrland, då däremot i södra, t. ex. Västra Hälsing- 
lands revir, skillnaden varit mindre, liksom också i kusttrakterna när- 
mare Bottenhafvet. I mellersta Sverige, Kloten, Karlstad och Stockholm, 
ha skillnaderna varit mindre än i Norrland, likasom också i reviren inom 
västra distriktet.» ” 
I samband med denna fråga må anföras några yttranden af större 
intresse, belysande densamma. Jägmästaren i Råneträsk revir har iakt- 
tagit att »å alla trakter torkan företrädesvis angripit de växtligaste och 
frodigaste ungträden.> Från Malmesjaurs revir, där torkan i exponerade 
lägen var stor, i skyddade ringa, skrifver jägmästaren: »trots den kalla 
väderleken växte skotten ut till rätt ovanlig storlek, ehuru de mången- 
städes ej syntes nå den utveckling de under vanliga år få innan hösten 
inträder, utan voro barren helt små och mera slutna intill årsskottet, än 
hvad fallet brukar vara å fullt mogna årsskott om hösten.» Särdeles 
intressant är det meddelande, som lämnas af jägmästaren i Västra Jämt- 
lands revir. »Skott på undertryckta eller mindre snabbväxande träd 
ock buskar ha i allmänhet redt sig bäst; flerstädes har iakttagits huru- 
som å samma kvist en lafsudd varit tillräcklig att skydda ett grenskott 
å kvisten under det andra utan sådant skydd varande skott å samma 
kvist förtorkat.» 
Äfven angående skottens ofullständiga utbildning äro en del di- 
rekta iakttagelser meddelade, hvilka här må sammanställas. Jägmästaren 
i Pajala revir framhåller att hela vegetationen var sommaren 1902 efter- 
! Jfr. Medd. fr. statens skogsförsöksanstalt 1904, sid. 33. (Ingår äfven i Skogsvårds- 
föreningens tidskrift, 1904, sid. 87). 5 
? Anmärkningsvärdt är att å delvis torkade skott flerstädes iakttagits att dvärggre- 
narne alstrat korta långskott. Dessa synas emellertid knappast ha nått någon utveckling, 
ty enligt hvad H. Hesselman har meddelat mig har han på flera ställen sommaren 1905 
funnit dem stående på samma utvecklingsstadium som 1903. 
