FREDRIK GIÖBEL. 479 
kring rötterna, risken för att plantan dör skall vara mycket större, om 
väderleken efter planteringen länge är torr, såsom den brukar vara om 
våren, än om regn kommer snart efter, såsom ju nästan alltid sker om 
hösten. 
Rätta planteringstiden torde vara i löffällningen, d. v. s. i denna 
ort under tiden 15 september—i5 oktober eller kanske t. o. m. in i 
början af november. Plantan, äfven den mindre omsorgsfullt satta, blir 
då snart rotfast i marken, då jorden tack vare höstregnen sluter sig väl 
intill rötterna. Nästa vår står hon kry och pigg, färdig att växa så 
snart väderleken blir tjänlig. Jag har sett »små-plantor», (ettåringar) af 
tall, som redan den 15 juni lagt sig till med nya årsskott af 3 centi- 
meters längd. 
En annan fördel har höstplanteringen. Det brukar vara svårt för 
plantörerna att utan fjäsk om våren medhinna allt som medhinnas bör. 
Tillgriper man höstplantering, har man kulturtiden nära fördubblad. 
På »frysjord» får man emellertid ej höstplantera — annat än möj- 
ligen i stora kupor — ty där lyfter pipkraken ohjälpligt upp plantorna, 
och besväret är förgäfves. 
Å vidstående bild visas mot en bit papper och ett ritbräde som 
bakgrund fyra tallplantor. De två större utsattes jämte några tusen 
syskon i september 1903 vid fyra månaders ålder med bar-rot i fylld grop 
a tämligen gräsbunden, från betning fredad mark (morängrus med godt 
myllager, Hasselfors Bruk). De hafva under den nu gångna sommaren 
1905, tredje vegetationsperioden, växt fullt nio centimeter i höjden och 
tyckas ingalunda mått illa hvarken af att de voro små eller af att de 
sattes på hösten. Ej heller synas de hafva lidit af gräset. I somras 
bortskymdes de visserligen fullständigt af detta, som dock ej var af 
värsta sort, men böjde man undan det, stodo plantorna gröna och lifs- 
kraftiga. 
De två mindre plantorna å bilden äro nu i november sex månader 
gamla, normala eller t. o. m. tämligen kraftiga, uppdragna i plantskola. 
För jämförelses skull är centimetermått utsatt i bildens kant, hvarjämte 
markytan representeras af en vågrät linie. 
De större plantornas rötter synas ej stort större än småplantornas. 
Detta beror nog delvis därpå att en del finare rottågor vid upptagnin- 
gen afslitits, men mest därpå att tallens rotsystem under de första åren 
växer, som det vill synas, mindre på längden än på vidden. 
Mot plantering af »småplantor» af tall, d. v. s. oomskolade ettårin- 
gar, hör man ibland invändas, att de äro alldeles för små, att man inte 
kan använda sådana ynkligheter o. s. v. Ja, inte är plantan så synner- 
ligen stor ofvan jord, det är sant, men hvad som finns under jorden 
