FREDRIK GIÖBEL. 481 
(se bilden) i en välskött såddbädd är fullt tillräckligt för ändamålet: en 
plantering som går och som samtidigt blir billig. Rötterna å de här 
afbildade småplantorna torde emellertid vara i längsta laget. Att före 
planteringen nypa af dem en smula torde ej vara farligt. Bäst är dock 
att ej gräfva plantskolan för djupt, blott 15 å 20 centimeter. Vid ut- 
sättningen bör tillses att plantan kommer fullt ut lika djupt i jorden 
som hon stod i såddbädden. Två å tre plantor kunna sättas i hvarje 
grop, ej i knippa utan på 8—12 cm:s afstånd från hvarandra. 
Dessa små plantors värsta fiende är beteskreaturen; torka och mått- 
lig gräsväxt göra ej på långt när så stor skada. Betningen förtjänar 
sitt särskilda kapitel, som man väl får hoppas någon gång blir skrifvet. 
I enstaka fall eller i mindre omfattning kan man nog skydda tallplan- 
torna genom att lägga en s/or sten tätt invid hvarje planta. Flere små 
duga ej, ty dem sparka korna bort. Bäst är att, om man kan, totalt 
freda hygget från betning. 
Ännu säkrare än småplantor, i synnerhet på starkt gräsbunden mark, 
är naturligtvis omskolad tall. Denna bör stå en sommar i såddbädden 
och en i omskolningsbädden. Omskolningen sker ju vanligtvis på våren. 
Något hinder torde dock ej finnas för att verkställa äfven denna på 
hösten, då plantan nått fyra å fem månaders ålder, analogt med hvad 
härofvan sagts om utplantering. Innevarande höst har jag låtit omskola 
några tusen små tallplantor och har all anledning hoppas, att de skola bli 
bra. De äro afsedda att utsättas helst nästa höst eller ock våren 1907. 
Af mig hösten 1904 utplanterade, samma års vår omskolade tall- 
plantor, hvilka således vid utsättningen voro ungefär ett år och fyra 
månader gamla, hafva hittills gått mycket väl till. 
Beträffande plantskolors skötsel tillåter jag mig hänvisa till en vär- 
defull uppsats af C. M. Sjögreen i denna tidskrifts häfte för april och 
maj 1905, sid 199. 
Att höstplantera gran går naturligtvis lika bra äfven det, blott man 
undviker frysjorden och använder plantor af lämplig ålder, i hvarje fall 
minst ett år äldre än hvad härofvan angifvits för tall. 
Örebro i november 1905. 
Skogsvårdsföreningens Tidskrift 1905 33 
