84 



är fyndet emellertid icke. Al. cincinnata är nämligen sedan gammalt 

 känd från Åland, där den redan 1853 anträffades av E. Nyländer 

 (Ålands lafvegetation, Not. Sällsk. Faun. et Fl. Fenn. Förh., 3 

 (1857) sid. 83^). Dr. E. Häyrén i Helsingfors har haft vänligheten 

 att på min anhållan underkasta de i Helsingforsmuseet befintliga 

 Nylanderska exemplaren en granskning och meddela mig resultatet 

 av densamma. Av hans meddelande framgår, att de tre ifråga- 

 varande exemplaren, vilka äro etiketterade "ad rupes littoreas", 

 samtliga äro säker Al cincinnata och efter de inblandade frag- 

 menten av andra lavar att döma synas ha växt på liknande sätt 

 som på Björkskär. Sannolikt kommer väl arten att anträffas på 

 flera ställen i de norra Östersjöskärgårdarna. 



Till sin allmänna utbredning i Skandinavien är Al. cincinnata 

 en alpin art, som emellertid vid Ishavskusten gärna nedstiger till 

 låga nivåer och enligt Lynge (1. c, sid. 218) är "quite a type 

 plant" för strandklipporna i nordligaste Norge (Finmarken), i vilka 

 trakter den t. o. m. enligt Lynge skall ha sin huvudutbredning på 

 strandklipporna, ej i regio alpina. Av Lynges förteckning över 

 de hittills kända norska fyndorterna framgår vidare, att den i södra 

 Norge är sällsynt (blott anträffad på några ställen på Hardanger- 

 vidden) och ej nedstiger under regio alpina. I Sverige är den mig 

 blott bekant från följande lokaler: 



Torne Lappmark. N. om Torneträsk (Th. C. E. Fries enl. muntl. 

 uppgift). 



Lule Lapp m ark. Gellivare: Suorvasjöområdet, Rajvotjåkko (1922 

 G. E. Du Rietz, D-). 



Lycksele L a p p m a r k. Vilhelmina: Alsberget (R. Sernanuer, Ara- 

 sjöfjällen, Skogsvårdsför. Tidskr. 1922, sid. 264). 



Jämtland. Offerdal: Hallberget (1873 S. Almquist, Öfvers. K. Vet.- Ak. 

 Förh. 1874, N:o 3, sid. 90). Åre: Snasahögen (1850 R. Ilartman, U., 1904 Th. 

 C. E. Fries, V). Undersåker: Vallista (1919 Gr. Sernander), N. om Sylarna 

 (1898 R. Sernander, V) Sylarna, Slottet (1913 G. E. Du Rietz, D). 



Härjedalen. Storsjö: llelagsljället och östra Helagsskaftet, kring 

 Helagshyddan etc. (1913 och 1914 H. Smith, U, V, D). 



I Finland är Al. cincinnata känd från några lokaler i Kemi Lappmark 

 och Karelen (Th. Fries, Lich. Scand. sid. 20), likaså från Kolahalvön (KmL- 

 MAN 1. c). F. ö. synes den ha en vidsträckt cirkumpolär utbredning. 



^ "Alectoria ochroleiica Erh. varr. rigida Will. och cincinnata Fr. allmänna, ehuru 

 endast utan frukt." Uppgiften om "var. rigida'' (=Al. ochroleuca) förefaller ju 

 ytterst otrolig och bekräftas (enl. Häyrén) ej av något exemplar i Helsingforsmuseet. 



s U = Uppsala Botaniska Museum, V = Växtbiologiska Institutionen, S = Natur- 

 historiska Riksmuseet i Stockholm, W = Xaturhistorisches Staatsmuseum i Wien, 

 D = Herbarium G. Einar Du Rietz. 



I 



