88 



Physcia adgliitinata Nyl. in Fl. 1862 p. 355; Th. Fr., Lich. Scand (1871) p. 

 143; Du Rietz in Bot. Sekt. Förh., Sv. Bot. Tidskr. 1921 p. 168. 



Exs.: Anzi It. 129; Anzi Lang. 373; Claud. 24, 501; Cromb. 152; Gum. I 

 59, II 31 (non vidi); Erb. I 468; Flag. Fr.-C. 80; Fl. 68 (non vidi); Flöt. 92 

 (non vidi); Harm. Loth. 391; Hepp 55 pr. p., 374; Jat. 101 (non vidi); Larb. 

 Herb. 49, 127 (non vidi); Lojk. Univ. 162 (non vidi); Mass. 245, 246; Moug. 

 543; Nyl. Par. 34; Nyl. Pyr. 70, 71 (non vidi); Oliv. 119; Rab. 687. 



Denna för Sverige nya art fann jag d. 26 maj 1918 på Gotland, 

 på den släta barken av en Abies-art i Visby Botaniska Trädgård. 

 Den uppträdde tämligen rikligt, utan apothecier men med täta 

 soredier, tillsammans med bl. a. Physcia orbicularis (Neck.) Dalla 

 Torre et Sarnth. \Ph. virella (Ach.) Lynge]. 



Ph. elaeina skiljer sig från alla övriga svenska P/ii/sc/a-arter 

 genom de trådformiga, mer eller mindre krökta pyknokonidierna, 

 varför den jämte några andra, exotiska arter brukar anbringas i 

 en särskild undergrupp (Macrosperma Wainio) under gruppen Sor- 

 diilenta Wain. (vars andra undergrupp, Brachy sperma Wain., då 

 kommer att innefatta obsciira- och /)«/yer«/enfa-grupperna). I övrigt 

 ansluter den sig närmast till obscara-gruppen. Från Ph. orbicularis, 

 vilken den närmast liknar, är den emellertid redan habituellt lätt 

 skild genom den betydligt spädare bålen. Denna är ljusgrå med 

 någon brun anstrykning och beströdd med talrika gråvita klot- 

 soredier av samma typ som hos Ph. orbicularis. 



Arten, som f. ö. är rätt kosmopolitisk, är spridd över hela Syd- 

 och Mellaneuropa ävensom i England. Från Danmark finnes en 

 något dubiös uppgift om dess förekomst i Branth og Rostrup, 

 Lichenes Daniae (1869), sid. 66. På grundvalen av denna uppgift 

 upptages arten i Th. Fries' Lich. Scand (sid. 143); exemplaren ha 

 emellertid ej granskats av Fries liksom ej heller av mig. Då arten 

 synes vara rätt allmän ända uppe i Nordtyskland [jfr. t. ex. Sand- 

 STEDE, Die Flecht. d. nordwestdeutsch. Tieflandes (1911) sid. 237], 

 måste jag instämma i Fries' förmodan om dess utbredning: "in 

 meridionalibus nostris provinciis vix admodum rara, etsi hactenus 

 praetervisa ". 



4. Leptogium byssinum (Hoffm.?) Nyl. 



Nyl., Syn. (I86O1 p. 120; Arn., Frank. .lura (1885) p. 291 (Fl. 1885 p. 214); 

 Harm., Lich. de France (1905) p. 124. — Collema byssinum Hoffm., Deutschl. 

 Fl. II (1795) p. 105 t?); Koerb., Par. (18(}5) p. 410. — Leptogium amphineum 

 Ach. mscr; Nyl., Lich. Scand. 1I86I) p. 32; Crombie Brit. Lich. (1894) p. 66; 



