92 



Norrlin, Norrl. exs. 357 \ U, S och W). Nurmes (1877 Wainio, W). (Samt- 

 liga f. amphineum.) 



Tyskland: Suiienheim in Franken il8()7 Rehm, Arn. exs. 337, U, S och 

 W, f. coronatiim). Heidelberg (Z\v. exs. 174, U och S, f. coronatum). 



Frankrike: Nancy (Harm. Loth. 68, S och W, f. coronatum). 



Schweiz: Ziirich (Hegetschweiler, W, f. coronaliim?). 



D almalien: Arbe Baumgartner, W, f. amphineum). 



Då jag hösten 1921 åter besökte fyndplatsen vid Xorby, var åkern 

 upplöjd och Leptogium-xegeiationen så gott som försvunnen. Den 

 måste betraktas som en utpräglat efemär vegetation, vilket väl är 

 en av förklaringarna till att den i så hög grad förbisetts. Att den 

 verkligen skulle vara så sällsynt som de fåtaliga fynden, finnes 

 knappast någon anledning att förmoda. 



5. Pertusaria carneonivea (Anzi) D. R. n. comb. 



Gyalolecliia carneonivea Anzi, Analecta (1868) p. 10. — Secoliga carneo- 

 nivea Arn., Lich. Ausfl. Tir. XVII p. 12 (Verb. zool.-bot. Ges. Wien 1877 

 p. 544); Dalla Torre & Sarnth., Flecht. v. Tirol (1902) p. 307. — Lecidea 

 carneonivea Nyb, Fl. 1881 p. 4.55; Stitzenb., Lich. Ilelv. (1882) p. 159; llue, 

 Add. (1886) p. 155. — Diphratora carneonivea Jatta, SyU. Lich. It. (1900) p. 

 265. — Caloplaca carneonivea Jatta, Fl. it. crypt. Lich. III (1910) p. 3(56. — 

 Gyalecta carneonivea Lindan, Krypt.-Fl. f. .\nf. Flecht. (1913) p. 58. — Pertu- 

 saria infralapponica Wain., Adj. I (1881) p. 176; Du Rietz in Bot. Sekt. Förh., 

 Sv. Bot. Tidskr. 1921 p. 176. — Pertusaria tauriscorum A. Zahlbr. in Ann. 

 Mycol. IV (1906) p. 488 (sec. C. Lettau in lit. nov. 1922). 



Exs.: Anzi Lang 509; Arn. 736 a, b; Zw. 845 (non vidi). 



Linder sina 1917 publicerade undersökningar över vegetationen 

 på de norrländska myrmarkerna före och efter utdikning (E. Melin, 

 Studier över de norrländska myrmarkernas vegetation, LTppsala 

 1917) anträffade nuvarande docenten d:r E. Melin en synnerligen 

 egendomlig lav, som han jämte sitt övriga lavmaterial lämnade 

 mig till bestämning. Efter originalbeskrivningen av Pertusaria in- 

 fralapponica Wain. identifierade jag den med tvekan med denna 

 art; i Melins avhandling upptogs den sålunda som "Pertusaria 

 c fr infralapponica Wain." (sid. 321, 325, 328, 336, 342). Sedan 

 artens auktor d:r E. Wainio haft vänligheten att i brev bekräfta 

 riktigheten av min bestämning, meddelade jag den ^Vi2 1920 inför 

 Botaniska Sektionen i L^ppsala det definitiva inregistrerandet av 

 denna nya medborgare i den svenska lavfloran. 



'■ Exemplaren i Xorrl. 591 äro så illa medfarna, att det är nästan omöjligt att 

 få en föreställning om deras ursprungliga utseende. 



