131 



tiania låna hit delar av dess S/ja/-(/a/7mm-samling. .1 denna an- 

 träffade jag tvä sterila exemplar, i vilka jag genast igenkände 

 L^fiSTADius' Butomus-iorm, en uppfattning som till fullo bekräftats 

 vid anatomisk granskning. Båda härstamma från Kautokeino 

 kyrkby, c:a 260 m ö. h., i inre Finmarken. Det ena, insamlat 

 1870 av J. M. Norman ("kirkestedet til Mortas"), låg bland andra 

 sterila exemplar som ett bihang till Sparganium hijperboreum La^st., 

 men bar en anteckning av W. Rothert: "z\veifelhaft ob Sparga- 

 nium hijperboreum La?st.'. Det andra, samlat 27. VII. 1913 av Ove 

 Dahl "i elven n*r kirkestedet", var uppfästat på ett ark tillsam- 

 mans med fyra individ av S. simplex Huds. och under detta namn. 

 Båda fi«/o/JiH5-exemplaren tyckas ha varit helt submersa, med blad 

 av ända till 95 cm:s längd. 



Förekomsten av Butomus i Kautokeino är av stort intresse. Väx- 

 ten är i Norge förut endast känd från två närbelägna ställen i 

 allra sydöstligaste delen intill svenska gränsen — den ena fynd- 

 orten t. o. m. något osäker. Kautokeino-förekomsten vore ju där- 

 för nästan obegriplig, om man ej förut kände de i Tornedalen 

 belägna. Avståndet från Karesuando till Kautokeino utgör fågel- 

 vägen knappa 5 mil. Invandringsvägen är alltså tydlig. I detta 

 sammanhang bör kanske en annan omständighet påpekas. Före- 

 komsten av ett par andra "sydliga" vattenväxter i inre Finmarken 

 erbjuder nämligen vi.ssa likheter med Butomus. Jag tänker då på 

 Sparganium simplex Huds. och dess bastard med S. Friesii Beurl., 

 vilka enligt exemplar i Hb. Christ. (bestämda av Bothert) av Ove 

 Dahl anträffats i inre Finmarken, den förra i Kautokeinoälven och 

 Anarjokka, den senare i Anarjokka och Karasjokka. Eljest når 

 S. simplex i Norge sin nordgräns vid Trondhjem, medan S. Friesii 

 är känd från en enda sjö i nedre Österdalen. I Sverige går ^S. 

 simplex ända upp till Karesuando, i Finland till Kaamas i Enare 

 Lappmark. .S. Friesii åter är som ren art känd nordligast vid 

 Neder-Kalix i Norrbotten och Puda.sjärvi i Norra Österbotten. Men 

 dessutom är en säker S. Friesii X simplex av L^stadius samlad vid 

 Kengis (Hb. Holm., det. Rothert). Även i dessa fall ligga invand- 

 ringsvägarna till Kautokeino från Sverige och Finland klara. Åt- 

 minstone för Butomus och Sparganium Friesii X simplex har man 

 de starkaste skäl att förlägga invandringen till den postglaciala 

 värmetiden och att betrakta deras nutida förekomster i Finmarken 

 som relikter från denna tid. 



